ПОЯСНЮВАЛЬНА ЗАПИСКА
до проекту Закону України “Про колективні угоди та договори”

1.	Мета
Метою прийняття проекту Закону України “Про колективні угоди та договори” (далі – проект акта) є підвищення ролі колективно-договірного регулювання трудових відносин, посилення захисту прав працівників і роботодавців, налагодження співпраці сторін соціального діалогу.

2.	Обгрунтування необхідності прийняття акта
Розроблення нової редакції Закону України “Про колективні договори і угоди” передбачено пунктом 56 Плану законопроектної роботи Верховної Ради України на 2021 рік, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 02.02.2021 № 1165-IX.
Одночасно досягнуто домовленості щодо удосконалення законодавства про соціальний діалог з метою підвищення його ефективності, включаючи колективно-договірне регулювання трудових відносин, під час засідань Кластера 6 “Співробітництво в галузі зайнятості, соціальної політики та рівних можливостей, охорона здоров’яˮ Підкомітету з питань економіки та іншого галузевого співробітництва Комітету асоціації між Україною та ЄС.
За результатами розгляду звернень суб’єктів сторін соціального діалогу різного рівня проведено аналіз причин виникнення проблемних питань під час практичного застосування норм законодавства. 
У сфері колективно-договірного регулювання трудових відносин успішному розвитку відповідної діяльності в Україні перешкоджає наявність деяких несприятливих чинників, зокрема:
штучне усунення новостворених суб’єктів сторін від участі в колективно-договірній діяльності (колективні угоди, договори діють до укладення нових, на практиці десятиліттями, при цьому відсутня можливість приєднатись до їх сторін, у т. ч. з метою участі у прийнятті рішень стосовно внесення змін і доповнень до їх тексту, можливість ініціювати переговори з укладення нових угод і договорів);
проблеми з формуванням спільних представницьких органів сторін для ведення колективних переговорів (недосягнення суб’єктами сторін згоди, що затримує початок переговорного процесу);
невизначеність щодо сфери дії колективних угод та порядку дій у разі необхідності врахування умов кількох угод, наслідком чого є звернення працівників, їх представників до органів виконавчої влади, судових органів з метою вирішення спірних питань застосування положень угод;
відсутність у деяких сферах на галузевому рівні у профспілкової сторони партнера з боку сторони роботодавців для ведення колективних переговорів та укладення галузевих (міжгалузевих) угод;
неврегульованість питань призупинення, зупинення дії положень колективної угоди, договору, що в умовах сьогодення (ситуація на сході країни, обмеження внаслідок пандемії) є несприятливим фактором для досягнення певних домовленостей сторонами соціального діалогу;
дублювання процесу розгляду питань та прийняття рішень в рамках двох органів соціального діалогу на національному рівні (Національна тристороння соціально-економічна рада та Спільна робоча комісія сторін для ведення колективних переговорів і укладення генеральної угоди), наслідком якого є незатребуваність ради як органу, робота в рамках якого об’єктивно є більш зарегульованою;
наявність проблемних питань діяльності Національної тристоронньої соціально-економічної ради організаційного характеру, пов’язаних, зокрема, із порядком призначення голови цього органу, його секретаря;
невизначеність зі складом суб’єктів сторін соціального діалогу на рівні територіальних громад в умовах процесу децентралізації, що негативно впливає на спроможність соціальних партнерів реалізувати власні статутні завдання.
Необхідність осучаснення норм законодавства підтверджено в ході реалізації в Україні проектів технічної допомоги Міжнародної організації праці, національними та міжнародними експертами напрацьовано рекомендації щодо можливих шляхів вирішення проблемних питань.

3.	Основні положення проекту акту
Законопроектом пропонується:
– уточнити сферу дії колективних угод і договорів;
– визначити порядок застосування роботодавцем умов колективних угод у разі обов’язковості врахування положень кількох угод;
– розширити суб’єктний склад сторін колективних переговорів на галузевому рівні з урахуванням пріоритетного права участі репрезентативних суб’єктів;
– встановити взаємозв’язок між нормами колективних угод галузевого і територіального рівня, передбачивши можливість укладення територіальних угод в окремій галузі;
– врегулювати питання утворення спільного представницького органу сторони на будь-якому рівні діалогу;
– передбачити можливість призупинення та зупинення дії окремих положень колективних угод і договорів, можливість приєднання до сторін угод і договорів нових суб'єктів; 
– посилити вплив соціально-економічних рад всіх рівнів на прийняття рішень з питань формування та реалізації державної економічної та соціальної політики, регулювання трудових, економічних, соціальних відносин шляхом збільшення кола суб’єктів, для яких є обов’язковим розгляд схвалених радами пропозицій та рекомендацій; 
– надати можливість органам соціального діалогу залучати громадські об’єднання до участі в консультаціях, обміну інформацією, якщо їх мета (цілі) та напрями статутної діяльності відповідають суті питання, що розглядається;
– вирішити низку організаційних питань забезпечення діяльності Національної тристоронньої соціально-економічної ради (усунути колізію норм права в частині порядку призначення секретаря Національної ради, спростити порядок ротації головування в цьому органі, оптимізувати кількість членів ради);
– розмежувати повноваження Національної ради та Спільної робочої комісії сторін для ведення колективних переговорів і укладення генеральної угоди.
Законопроект також враховує раніше запропоновані зміни до законодавства з питань колективно-договірного регулювання трудових відносин, скориговані за результатами аналізу додатково отриманих пропозицій до проекту Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав працівниківˮ (реєстр. № 5266 від 18.03.2021), якими пропонується з урахуванням норм міжнародного законодавства:
– забезпечити передбачене Європейською соціальною хартією (переглянутою) право всіх працівників і роботодавців, у т. ч. фізичних осіб – підприємців, на укладання колективних договорів; 
– застосувати норми Рекомендації щодо колективних договорів № 91 Міжнародної організації праці в частині надання можливості поширення дії положень галузевої угоди на роботодавців галузі (порядок поширення пропонується затвердити Кабінетом Міністрів України);
– врахувати норми Директиви Ради 91/533/ЄЕС, встановивши обов’язок роботодавця повідомляти працівника про укладення колективного договору, внесення до нього змін і доповнень, відповідальність та порядок застосування санкцій у разі виявлення порушень.
Крім того проектом акта пропонується внести зміни до законодавчих актів з метою приведення їх норм у відповідність до його положень та осучаснення термінології.
З метою забезпечення можливості практичної реалізації положень статті 32 проекту акта одночасно окремим законопроектом пропонується внести зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення.

4.	Правові аспекти
У даній сфері правового регулювання діє Конституція України, Кодекс законів про працю України, Кодекс України про адміністративні правопорушення, закони України “Про колективні договори і угоди”, “Про соціальний діалог в Україні”, “Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності”, “Про організації роботодавців, їх об'єднання, права і гарантії їх діяльності”, “Про Кабінет Міністрів України, Про центральні органи виконавчої влади, “Про місцеві державні адміністрації”, “Про місцеве самоврядування в Україні”, “Про оплату праці”, “Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)” та інші нормативно-правові акти.

5.	Фінансово-економічне обгрунтування 
Реалізація проекту акта не потребуватиме фінансування з державного чи місцевих бюджетів.

6.	Позиція заінтересованих сторін
Проект акта потребує проведення громадського обговорення та оприлюднюється на головній сторінці офіційного веб-сайту Мінекономіки в рубриці “Обговорення проектів документівˮ. 
	Проект акта стосується формування та реалізації державної соціальної та економічної політики, регулювання трудових, соціальних, економічних відносин та надсилається уповноваженому представнику всеукраїнських профспілок, їх об'єднань та уповноваженому представнику всеукраїнських об'єднань організацій роботодавців. 
Проект акта стосуються прав осіб з інвалідністю та надсилається Уповноваженому Президента України з прав людей з інвалідністю, Урядовому уповноваженому з прав осіб з інвалідністю, всеукраїнським громадським організаціям осіб з інвалідністю, їх спілкам. 
Проект акта стосується функціонування місцевого самоврядування, прав та інтересів територіальних громад, місцевого і регіонального розвитку та надсилається всеукраїнським асоціаціям органів місцевого самоврядування. 
Проект акта не стосується функціонування і застосування української мови як державної та не потребує розгляду Уповноваженим із захисту державної мови.
Проект акта не стосується сфери наукової та науково-технічної діяльності та не потребує експертизи Наукового комітету Національної ради України з питань розвитку науки і технологій.

7.	Оцінка відповідності
У проекті акта наявні положення, що стосуються зобов’язань України у сфері європейської інтеграції.
У проекті акта відсутні норми, що порушують права та свободи, гарантовані Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, положення, що порушують принцип забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків, що містять ризики вчинення корупційних правопорушень та правопорушень, пов’язаних з корупцією, ознаки дискримінації чи створюють підстави для дискримінації.
Громадська антикорупційна, громадська антидискримінаційна та громадська гендерно-правова експертизи не проводяться.

8.	Прогноз результатів
Прийняття проекту акта сприятиме процесу розвитку колективно-договірного регулювання трудових відносин, посиленню захисту прав працівників і роботодавців, їх представників, підвищенню ефективності взаємодії представників сторін соціального діалогу в рамках його органів.
Проект акта за предметом правового регулювання не матиме безпосереднього впливу на ринкове середовище, забезпечення захисту прав та інтересів суб’єктів господарювання, громадян і держави; розвиток регіонів, підвищення чи зниження спроможності територіальних громад; ринок праці, рівень зайнятості населення; громадське здоров’я, покращення чи погіршення стану здоров’я населення або його окремих груп; екологію та навколишнє природне середовище, обсяг природних ресурсів, рівень забруднення атмосферного повітря, води, земель, зокрема забруднення утвореними відходами.
Разом з тим, враховуючи сферу діяльності, норми законодавства якої пропонується удосконалити проектом акта, а також природу взаємовідносин, що ними регулюється, реалізація акта позитивно впливатиме на процес врегулювання зазначених вище питань.
Реалізація акта впливатиме на інтереси працівників, роботодавців, власників підприємств (прогноз впливу додається).

Виконувач обов’язків 
Міністра економіки України                                            Володимир ГРИНЮК

___  ________________ 2021 р.

ІНФОРМАЦІЯ
про вплив реалізації акта на інтереси заінтересованих сторін

Заінтересована сторона 	Вплив реалізації акта на заінтересовану сторону	Пояснення очікуваного впливу	
Роботодавці (юридичні та фізичні особи), їх організації, об’єднання організацій
	Позитивний
	Уточнено сферу дії колективних угод і договорів; 
визначено порядок застосування роботодавцем умов угод у разі обов’язковості врахування положень кількох; 
передбачено можливість призупинення та зупинення дії окремих положень колективних угод і договорів, що сприятиме досягненню сторонами соціального діалогу домовленостей без побоювань щодо їхнього невиконання у разі виникнення форс-мажорних обставин;
унормовано низку організаційних питань підготовки та ведення колективних переговорів, приєднання до сторін колективних угод нових суб'єктів, здійснення соціального діалогу на різних його рівнях, у т. ч. з урахуванням процесу децентралізації
	
Працівники	Позитивний
	Передбачено:
право всіх працівників і роботодавців на укладення колективних договорів, тим самим створено передумови для збільшення охоплення працюючого населення колективно-договірною діяльністю; 
можливість поширення дії положень галузевої угоди на роботодавців галузі, що потенційно сприятиме підвищенню гарантій та пільг працівникам;
обов’язок роботодавця повідомляти працівнику про укладення колективного договору, внесення до нього змін і доповнень, відповідальність за порушення, застосування штрафних санкцій; 
постійний і безперешкодний доступ до колективного договору (посилено поінформованість працівників щодо гарантій та пільг)
	
Профспілки, організації профспілок, 
їх об’єднання	Позитивний
	Розширено коло потенційних соціальних партнерів з боку сторони роботодавців (на локальному та галузевому рівнях);
унормовано питання укладення територіальних угод в окремій галузі;
визначено суб’єктний склад сторін соціального діалогу на рівні територіальної громади;
усунуто перешкоди організаційного характеру під час підготовки до переговорів; 
надано можливість приєднуватись до сторін колективних угод і договорів новим суб'єктам