ПОЯСНЮВАЛЬНА ЗАПИСКА
до проекту Закону України 
«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України
(щодо реформування законодавства у сфері 
соціальних відпусток)»

1. Мета
Проект акта розроблено з метою адаптації положень національного законодавства про працю до законодавства і стандартів Європейського Союзу у соціально-трудовій сфері, зокрема, Директиви Ради  2010/18/ЄС від 08.03.2010 про впровадження переглянутої Рамкової угоди щодо батьківської відпустки, укладеної UNICE, CEEP і ETUC (далі – Директива), вдосконалення механізму реалізації батьками дитини права на соціальні відпустки без дискримінації, підтримки сім’ї, формування відповідального материнства та батьківства. 

2. Обґрунтування необхідності прийняття акта
Підпунктом 1 пункту 2 розділу II Директиви передбачено, що ця угода надає працюючим чоловікам і жінкам індивідуальне право на відпустку по догляду за дитиною на підставі народження або усиновлення дитини з метою догляду цієї дитини до встановленого віку.
Разом з тим, наразі національним законодавством визначено, що відпустка для догляду за дитиною надається лише одному з батьків дитини. Тому право кожного з них на відпустку обмежене правом іншого і для його реалізації є необхідним пред’явлення довідок з місця роботи матері/батька про те, що він/вона не перебувають у такій відпустці. 
На сьогодні така відпустка використовується здебільшого все ж одноосібно матір’ю дитини, але в окремих випадках вона не може нею скористатися. Так, складно отримати відпустку одинокій матері, оскільки законодавство про працю не містить визначення терміну «одинока мати» та/або категорії осіб, які доцільно до неї відносити. При цьому достатність та достовірність документів на підтвердження права на зазначену відпустку визначаються роботодавцями самостійно, що часто призводить до зловживань з їхнього боку. Так  само реалізація права на зазначену відпустку ускладнюється у випадку, коли батько дитини є самозайнятою особою, фізичною особою підприємцем чи працює на умовах неоформленої зайнятості. 
Аналогічні обмеження стосуються і додаткової соціальної відпустки, передбаченої статтею 182-1 Кодексу законів про працю України (далі – КЗпП) та статтею 19 Закону України «Про відпустки» (далі – батьківська відпустка). 
Крім того,  якщо одинока мати, наприклад, має двох дітей віком до 15 років або дитину з інвалідністю - їй належить 17 календарних днів додаткової відпустки за двома підставами. Разом з тим, реалізація цього права унеможливлюється на сьогодні навіть за однією підставою, оскільки крім статусу «одинокої матері» слід також підтвердити невикористання такої відпустки батьком дитини.
На заміну Директиви 01.08.2022 року заплановано ухвалення нової Директиви 2019/1158 Європейського Парламенту і Ради від 20 червня 2019 року про збалансованість службових та сімейних обов’язків для батьків і опікунів та скасування Директиви Ради 2010/18/ЄС, яка так само встановлює мінімальні вимоги, спрямовані на досягнення рівності між чоловіками і жінками з точки зору можливостей на ринку праці та ставлення на роботі, шляхом сприяння узгодженню службових і сімейних обов’язків для працівників, які є батьками або опікунами.
Аналогічні завдання визначені також пунктами 1331 та 1332 Плану заходів з виконання Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (далі – Угода про асоціацію), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 жовтня 2017 р.  № 1106.
Крім того, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 № 1578 затверджено план заходів з реалізації зобов’язань Уряду України, взятих в рамках міжнародної ініціативи «Партнерство Біарріц» з утвердження гендерної рівності (далі – План). Пунктом 5 Плану передбачено зобов’язання реформувати законодавство у сфері соціальних відпусток, пов’язаних із народженням дитини та доглядом за нею. Очікуваним результатом втілення цього заходу Плану визначено, зокрема, збільшення частки чоловіків, які користуються відпусткою по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.
Тому національне законодавство потребує реформування у сфері забезпечення врівноважених можливостей та створення сприятливих умов для поєднання батьками дитини професійних і сімейних обов’язків.
Поряд з цим назрілою є необхідність реформування порядку та умов надання батьківської відпустки. Спірними є питання щодо правомірності в окремих випадках надання такої відпустки за кількома підставами, наприклад, у випадку, коли одинокі мати/батько є водночас опікунами своєї дитини або усиновителями. Чимало непорозумінь викликає і наявність права на таку відпустку у разі звільнення працівника та укладення ним іншого трудового договору в межах одного бюджетного року, оскільки така соціальна відпустка на відміну від щорічної надається за календарний рік, а не робочий.

3. Основні положення проекту акта
Нормами проекту забезпечується індивідуальне право кожного з батьків дитини на безперешкодне (не обмежене зовнішніми обставинами) отримання соціальних відпусток. Необхідність використання такого права, період реалізації (одночасне використання відпустки чи іншим чином) визначається за узгодженням між батьками дитини, на їх розсуд. 
У проекті акта наведено визначення терміну «одинока мати»/«одинокий батько», якими слід користуватися при застосуванні норм законодавства про працю та відповідно вичерпний перелік категорій осіб, які слід до них віднести.
Проектом пропонується передбачити право на відпустку для догляду за дитиною «законних представників дитини, разом з якими вона проживає», замість неоднозначного терміну «інші родичі дитини». На практиці непоодинокими є випадки, коли через відсутність визначення терміну «інші родичі» та переліку документів на підтвердження фактичного догляду за дитиною, працівникам відмовляють у праві на таку відпустку. Перелік законних представників дитини відображений у Цивільному Кодексі України.
Законопроектом визначається право бабусі, дідуся чи законного представника дитини на відпустку для догляду за дитиною, яка є сиротою, позбавлена батьківського піклування та/або мати чи батько якої є одинокими.
Також законопроектом чітко регламентовано порядок і умови надання (компенсації при звільненні) батьківської відпустки, конкретизовано та розмежовано підстави її надання, наведено визначення спірних термінів. 
З метою імплементації норм підпункту 2 пункту 3 розділу II Директиви проектом акта транспоновано положення про завчасне повідомлення роботодавця батьками дитини про свій намір взяти таку відпустку.
   
4. Правові аспекти
Угода про асоціацію; Директива Ради 2010/18/ЄС від 08.03.2010 про впровадження переглянутої Рамкової угоди щодо батьківської відпустки, укладеної UNICE, CEEP і ETUC; Європейська соціальна хартія; Кодекс законів про працю України; Закон України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків»; Закон України «Про відпустки» та ін.
            
5. Фінансово-економічне обґрунтування
Реалізація проекту акта не потребує додаткового фінансування з державного чи місцевих бюджетів.

6. Позиція заінтересованих сторін
Реалізація акта матиме вплив на ключові інтереси сторін у сфері трудових відносин.
Проект акта стосується соціально-трудової сфери, тому його надіслано уповноваженому представнику всеукраїнських профспілок, їх об’єднань та уповноваженому представнику всеукраїнських об’єднань організацій роботодавців.
Проект акта стосується прав осіб з інвалідністю та потребує погодження Урядовим уповноваженим з прав осіб з інвалідністю, всеукраїнськими громадськими організаціями осіб з інвалідністю, їхніми спілками.
Проект акта не стосується питань функціонування місцевого самоврядування, прав та інтересів територіальних громад, місцевого та регіонального розвитку, тому не потребує проведення консультацій з уповноваженим представником всеукраїнських асоціацій органів місцевого самоврядування чи відповідних органів місцевого самоврядування.
Проект акта не стосується функціонування і застосування української мови як державної, тому не потребує погодження із Уповноваженим із захисту державної мови.
Проект акта не стосується сфери наукової та науково-технічної діяльності, питань функціонування місцевого самоврядування, прав та інтересів територіальних громад, розвитку адміністративно-територіальних одиниць і не потребує погодження Науковим комітетом Національної ради України з питань розвитку науки і технологій та уповноваженими представниками всеукраїнських асоціацій органів місцевого самоврядування чи відповідних органів місцевого самоврядування.

7. Оцінка відповідності
Проект акта відповідає зобов’язанням України у сфері європейської інтеграції, у тому числі міжнародно-правовим, та праву Європейського Союзу (acquis ЄС). 
Проект акта не містить норм, що порушують права та свободи, гарантовані Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, та не містить положень, що стосуються таких прав і свобод.
Проект акта позитивно впливає на забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків та створює умови для реалізації принципів недискримінації у сфері праці, передбачає гарантії підтримки в однаковій мірі як материнства, так і батьківства.
Громадська антикорупційна, громадська антидискримінаційна та громадська гендерно-правова експертизи не проводились.

8. Прогноз результатів
Прийняття проекту акта матиме позитивний вплив на ринок праці, сприятиме законодавчому забезпеченню рівних умов і можливостей для реалізації батьками своїх обов’язків щодо виховання дітей та умов для належного поєднання ними сімейних і трудових обов’язків, вдосконаленню механізму реалізації батьками дитини права на соціальні відпустки, формуванню відповідального батьківства, збільшенню частки чоловіків, які користуються відпусткою для догляду за дитиною

Заінтересована сторона	Вплив реалізації акта на заінтересовану сторону	Пояснення очікуваного впливу	
Працівники з сімейними обов’язками	Позитивний	Створено сприятливі умови для поєднання сімейних і трудових обов’язків, забезпечено індивідуальне право кожного з батьків дитини на використання соціальних відпусток.
Спрощено порядок та умови отримання відпустки для догляду за дитиною, додаткової соціальної відпустки.
Чітко регламентовано перелік осіб, що мають право на додаткову соціальну відпустку, розмежовано підстави для її надання, наведено визначення спірних дефініцій.	
Роботодавці	Позитивний	     Створено умови для заохочення до офіційного працевлаштування, мотивації працівників, підвищення конкурентоспроможності та продуктивності праці внаслідок сприяння належному поєднанню працівниками своїх трудових і сімейних обов’язків.
     Забезпечено умови для належної організації та планування роботи, своєчасного пошуку кадрів завдяки запровадженому обов’язку працівників завчасно повідомляти роботодавця про свій намір взяти відпустку для догляду за дитиною або достроково припинити її.
     Запобігання відповідальності за порушення законодавства про працю завдяки чіткій регламентації та спрощеному порядку надання відпусток.	

          Реалізація акта не матиме впливу на розвиток регіонів, підвищення чи зниження спроможності територіальних громад; громадське здоров’я, покращення чи погіршення стану здоров’я населення або його окремих груп; екологію та навколишнє природне середовище, обсяг природних ресурсів, рівень забруднення атмосферного повітря, води, земель, зокрема забруднення утвореними відходами.

Перший віце-прем’єр-міністр
України – Міністр економіки України                       Юлія СВИРИДЕНКО    
                                             
___ _______________2022р.