ПРОЕКТ
вноситься
Кабінетом Міністрів України 

               «    »	                           2021 р.
ЗАКОН УКРАЇНИ

Про внесення змін до деяких законодавчих актів України 
щодо вдосконалення корпоративного управління юридичних осіб, 
акціонером (засновником, учасником) яких є держава 
_____________________________________________________________

Верховна Рада України п о с т а н о в л я є:
І. Внести зміни до таких законодавчих актів України:
1. У Господарському кодексі України (Відомості Верховної Ради України,  
2003 р., № 18, ст. 144):
1) частину третю статті 65 доповнити:
після слів «чи наглядовій раді» словами «(у разі її утворення)»;
реченням такого змісту: 
«Керівник підприємства, члени виконавчого органу  та члени наглядової ради мають обов’язки  перед підприємством, передбачені законом (фідуціарні обов’язки).»;
2) у частині четвертій статті 67: 
знак та слово «, паїв» виключити;
після «слів кредитів (позик)» доповнити словами «на суму, що становить п’ять і більше відсотків вартості їхніх активів за даними останньої (окремої) річної фінансової звітності»;
3) абзац перший частини восьмої статті 73 викласти у такій редакції:
«8. Річна фінансова звітність державного унітарного підприємства підлягає обов’язковій перевірці незалежним аудитором відповідно до закону.»;
4) статтю 75 викласти у такій редакції:
«1. Державне комерційне підприємство зобов’язане розробляти, та затверджувати стратегічний план розвитку, а також складати і виконувати річний фінансовий план, інвестиційні плани на рік та на середньострокову перспективу (3-5 років) відповідно до закону та у строки, встановлені в цій статті.
2. Фінансовий план державного комерційного підприємства підлягає затвердженню до 1 вересня року, що передує плановому, якщо інше не передбачено законом:

підприємств, що є суб'єктами природних монополій, та підприємств, плановий розрахунковий обсяг чистого прибутку яких перевищує 50 мільйонів гривень, - Кабінетом Міністрів України;
інших підприємств, крім підприємств, органом управління яких є Кабінет Міністрів України - наглядовою радою, а у разі, якщо наглядову раду державного підприємства не утворено або її склад не відповідає вимогам щодо незалежності її членів, встановленим законом органами, до сфери управління яких вони належать.
Державні комерційні підприємства електроенергетики, діяльність яких регулюється шляхом затвердження ліцензійних умов національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, складають фінансові плани з урахуванням затвердженої цією комісією структури тарифів на теплову енергію. Фінансові плани таких державних комерційних підприємств підлягають затвердженню до 31 грудня року, що передує плановому.
За несвоєчасне подання на розгляд, погодження або затвердження річного фінансового плану та звіту про його виконання посадові особи державного комерційного підприємства несуть адміністративну відповідальність, установлену законом.
3. Органи, до сфери управління яких входять державні комерційні підприємства, надають центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, до 1 вересня року, що передує планованому, зведені показники фінансових планів та фінансові плани у розрізі окремих державних комерційних підприємств, які входять до сфери їх управління.
4. Порядок, форма, методичні рекомендації по розробці фінансового плану затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері економічного розвитку.
5. Державне комерційне підприємство не має права безоплатно передавати належне йому майно іншим юридичним особам чи громадянам, крім випадків, передбачених законом. Відчужувати майно державного комерційного підприємства, що належить до основних фондів, державне комерційне підприємство має право виключно шляхом продажу на електронних аукціонах. Якщо ринкова вартість майна, що належить до основних фондів та підлягає відчуженню, становить від 10 до 25 відсотків вартості активів державного комерційного підприємства за даними останньої (окремої) річної фінансової звітності, відчуження здійснюється за рішенням наглядової ради такого державного комерційного підприємства.
Розпоряджатися в інший спосіб майном, що належить до основних фондів, державне комерційне підприємство має право лише у межах повноважень та у спосіб, що передбачені цим Кодексом та іншими законами.
Відчуження нерухомого майна, а також повітряних і морських суден, суден внутрішнього плавання та рухомого складу залізничного транспорту здійснюється за умови додаткового погодження в установленому порядку з Фондом державного майна України.
6. Кошти, одержані від продажу майнових об'єктів, що належать до основних фондів державного комерційного підприємства, використовуються відповідно до затвердженого фінансового плану, якщо інше не передбачено законом.
Кошти, одержані від продажу нерухомого майна, за вирахуванням балансової (залишкової) вартості такого майна, якщо інше не встановлено законом, зараховуються до загального фонду Державного бюджету України.
7. Списання з балансу не повністю амортизованих основних фондів, а також прискорена амортизація основних фондів державного комерційного підприємства можуть проводитися за рішенням наглядової ради такого державного комерційного підприємства.
Cписання з балансу не повністю амортизованих основних фондів, а також прискорена амортизація основних фондів державного комерційного підприємства здійснюється за рішенням суб’єкта управління об’єктами державної власності, до сфери управління якого належить державне комерційне підприємство,  якщо: 
наглядову раду державного підприємства не утворено або її склад не відповідає вимогам щодо незалежності її членів, встановленим законом;
ринкова вартість основних фондів становить 25 і більше відсотків вартості активів державного підприємства за даними останньої (окремої) річної фінансової звітності.
8. Державні комерційні підприємства утворюють за рахунок прибутку (доходу) спеціальні (цільові) фонди, призначені для покриття витрат, пов'язаних з їх діяльністю: 
фонд розвитку виробництва; 
фонд споживання (оплати праці); 
резервний фонд; 
інші фонди, передбачені статутом підприємства. 
Порядок використання цих фондів визначається відповідно до затвердженого фінансового плану.
9. Розподіл прибутку (доходу) державних комерційних підприємств здійснюється відповідно до затвердженого фінансового плану з урахуванням вимог цього Кодексу та інших законів.
10.  У фінансовому плані затверджується плановий розмір частини прибутку, що повинен бути спрямований державі як власнику і зараховується до Державного бюджету України. Плановий розмір частини прибутку визначається на основі прогнозованого рівня прибутку з урахуванням оцінювання ризиків діяльності державного комерційного підприємства.
11. Органи, до сфери управління яких відносяться державні комерційні підприємства, до 15 липня року, що передує плановому, надають Кабінету Міністрів України інформацію щодо планового розміру частини прибутку, що повинен бути спрямований державними комерційними підприємствами державі як власнику і зараховується до Державного бюджету України, на основі прогнозованих рівнів прибутків для їх врахування при формуванні державного бюджету.
12. У разі зміни керівника державного комерційного підприємства та за наявності обґрунтованих підстав наглядова рада, а у разі, якщо наглядову раду державного підприємства не утворено або її склад не відповідає вимогам щодо незалежності її членів, встановленим законом, суб’єкт управління об’єктами державної власності, до сфери управління якого належить державне комерційне підприємство, може ініціювати проведення незалежного аудиту або державного фінансового аудиту діяльності підприємства в порядку, передбаченому законом.
13. Інші особливості господарської та соціальної діяльності державних комерційних підприємств визначаються законом.»;
5) статтю 89 викласти у такій редакції:
«Стаття 89. Управління господарським товариством
1. Управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства.
Особливості управління господарським товариством, у статутному капіталі якого є корпоративні права держави, визначаються законами України.
2. Посадові особи відповідають за збитки, завдані ними господарському товариству у порядку та у випадках, передбачених законом. 
3. Господарське товариство, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належить державі зобов’язане розробляти та затверджувати стратегічний план розвитку, а також складати і виконувати річний фінансовий та інвестиційний плани та інвестиційні плани на середньострокову перспективу (3-5 років) відповідно до закону у порядку та строки, встановлені статтями 75 та 89 цього Кодексу.
Господарське товариство, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належить державі, яке відповідно до закону зобов'язане складати та подавати консолідовану фінансову звітність, на кожний наступний рік складає і виконує консолідований фінансовий план, який включає показники дочірніх підприємств та господарських товариств, що входять до його консолідованої фінансової звітності. Консолідований фінансовий план підлягає затвердженню до 31 грудня року, що передує плановому.
Господарські товариства, у статутному капіталі яких державі належить 50 та більше відсотків акцій (часток), а ліцензійна діяльність яких регулюється шляхом затвердження ліцензійних умов національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, складають фінансові плани з урахуванням затвердженої цією комісією структури тарифів на електричну та теплову енергію. Фінансові плани таких господарських товариства підлягають затвердженню до 31 грудня року, що передує плановому.
Фінансові плани оператора газотранспортної системи та оператора системи передачі, а також господарського товариства, яке володіє корпоративними правами в операторі газотранспортної системи, не підлягають затвердженню відповідно до статті 75 цього Кодексу.
Фінансові плани оператора газотранспортної системи та/або оператора газосховищ, оператора системи передачі, а також господарського товариства, яке володіє корпоративними правами в операторі газотранспортної системи, розробляються в порядку, визначеному їхніми установчими документами, та затверджуються суб’єктами управління об’єктами державної власності, що використовуються у процесі провадження діяльності з транспортування та/або зберігання природного газу, передачі електричної енергії.»;
6) у статті 90:
у частині другій слова «ревізійною комісією (ревізором)» замінити словами «підрозділом внутрішнього аудиту (внутрішнім аудитором)»;
в абзаці другому частини третьої:
слова «може підлягати обов’язковій перевірці незалежним аудитором» замінити словами «підлягає обов’язковій перевірці незалежним аудитором відповідно до закону»;
друге речення виключити;
7) у частині першій статті 141 слова «державних підприємств» замінити словами «державних унітарних підприємств», а знак та слово «, паї» виключити;
8) частину другу статті 388 викласти у такій редакції:
«2. Суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності, у статутному капіталі яких державі належить 50 та більше відсотків акцій (часток), можуть укладати кредитні договори з іноземними фінансовими установами на суму, що становить 5 і більше відсотків вартості їхніх активів за даними останньої (окремої) річної фінансової звітності, лише за попередньою згодою Міністерства фінансів України.».
2. У Цивільному кодексі України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., № 40, ст. 356):
1) у статті 92:
частину третю викласти у такій редакції:
«3. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, а також яка є членом колегіального виконавчого органу юридичної особи, з моменту її призначення набуває обов’язків відносно такої юридичної особи, зокрема: зобов'язана діяти виключно в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно, у межах повноважень, наданих статутом юридичної особи та законодавством, та в такий спосіб, який на її добросовісне переконання, сприятиме досягненню мети діяльності юридичної особи, в тому числі, уникаючи конфлікту інтересів. Члени наглядової ради юридичної особи мають такі ж обов’язки відносно відповідної юридичної особи та повинні діяти в інтересах цієї юридичної особи та всіх її власників (акціонерів, учасників).
У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження»;
частину четверту виключити;
2) доповнити статтею 921  такого змісту:
«921. Обов’язки та відповідальність посадових осіб юридичної особи 
1. Обов’язками керівника, членів колегіального виконавчого органу та наглядової ради юридичної особи, а також інших посадових осіб юридичної особи відносно такої юридичної особи є:
1)	обов’язок бути поінформованим в процесі прийняття рішень відповідно до частини 2 цієї статті;
2)	обов'язок сприяти досягненню юридичною особою успішних результатів відповідно до частини 3 цієї статті;
3)	обов'язок ухвалювати незалежні рішення відповідно до частини 4 цієї статті;
4)	обов'язок діяти з розумним ступенем обачності, професійності та старанності відповідно до частини 5 цієї статті;
5)	обов'язок уникати конфлікту інтересів відповідно до частини 6 цієї статті;
6)	обов'язок утримуватися від прийняття вигоди (благ) від третіх осіб відповідно до частини 7 цієї статті;
7)	обов'язок повідомити про заінтересованість у правочині відповідно до частини 8 цієї статті. 
2. Посадові особи юридичної особи повинні вимагати та використовувати доступ до регулярної, достовірної та порівняльної інформації з достатнім рівнем деталізації, який дозволяє їм приймати рішення у рамках їхніх повноважень. Члени наглядової ради мають здійснювати всі необхідні дії для забезпечення ефективності ключових корпоративних систем надання інформації та підтвердження такої ефективності.
3. Посадові особи юридичної особи зобов'язані діяти у такий спосіб, який, на їх добросовісне переконання, з найбільшою ймовірністю сприятиме досягненню успішних результатів діяльності юридичної особи на користь всіх її власників в цілому, для чого посадові особи мають враховувати (серед інших факторів) такі фактори:
1)	можливі наслідки свої рішень у довгостроковій перспективі;
2)	інтереси працівників юридичної особи;
3)	необхідність розвивати ділові відносини з постачальниками, замовниками та іншими контрагентами;
4)	вплив діяльності юридичної особи на громаду та навколишнє середовище;
5)	зацікавленість юридичної особи у підтриманні високого рівня ділової етики, та;
6)	необхідність діяти справедливо по відношенню до всіх співвласників юридичної особи. 
Якщо цілі юридичної особи включають в себе інші цілі, крім отримання вигоди власниками, у цій частині статті під «сприянням досягненню успішних результатів діяльності юридичної особи» слід розуміти досягнення цих цілей.
Посадові особи мають дотримуватися обов'язку, передбаченого цією частиною статті, з врахуванням положень інших законів, які вимагають від посадових осіб, за певних обставин, враховувати чи діяти в інтересах кредиторів юридичної особи.
4. Посадові особи юридичної особи зобов'язані ухвалювати незалежні рішення. Цей обов'язок не вважається порушеним, якщо посадова особа діє на підставі договору, укладеного з юридичною особою, який обмежує можливість подальшого дискреційного розсуду посадової особи, та у спосіб, передбачений статутом юридичної особи.
5. Посадові особи юридичної особи зобов'язані діяти з розумним ступенем обачності, професійності та старанності. Це значить обачність, професійність та старанність, з якими б діяла розумна особа, яка:
1)	володіє таким рівнем знань, професійності та досвіду, які можна розумно очікувати від особи, яка виконує функції посадової особи юридичної особи;
2)	володіє таким рівнем знань, професійності та досвіду, який має посадова особа.
6. Посадові особи юридичної особи мають уникати ситуацій, в яких у них є або може бути прямий чи опосередкований інтерес, який суперечить або може суперечити інтересам юридичної особи. Ці вимоги застосовуються, зокрема, щодо використання майна, інформації чи можливості (незважаючи на те, чи могла юридична особа використати це майно, інформацію чи можливість з власною вигодою).
Положення цієї частини не застосовуються для ситуацій конфлікту інтересів, які виникають при вчиненні правочинів з юридичною особою.
Цей обов'язок не вважається порушеним у будь-якому з наступних випадків:
1)	якщо ситуація не може розумно вважатися такою, що може спричинити конфлікт інтересів;
2)	якщо уповноваженими посадовими особами юридичної особи було надано погодження щодо такої ситуації.
Ситуація, у якій виник конфлікт інтересів, може бути погоджена посадовими особами юридичної особи якщо статут не обмежує можливість такого погодження, а також якщо законом не передбачено інше. При цьому, погодження може бути надано якщо виконані всі наступні умови:
1)	засідання, на якому розглядається питання, проведене за наявності кворуму, при визначенні якого не враховується посадова особа, питання щодо якої розглядається або будь-яка інша заінтересована посадова особа;
2)	рішення з питання було прийнято без врахування голосів посадової особи, питання щодо якої розглядається або будь-якої заінтересованої посадової особи, або було б прийнято, навіть за умови якщо такі голоси не були б враховані при голосуванні. 
7. Посадова особа юридичної особи не має право отримувати вигоду (виплати, винагороди та інші блага) від третіх осіб, надання якої спричинене виконанням такою особою функцій та повноважень посадової особи юридичної особи або діями чи бездіяльністю такої посадової особи юридичної особи.
При цьому, для цілей цієї частини:
1)	«третя особа» означає особу іншу, ніж юридична особа, або його афілійовану юридичну особу чи особу, яка діє від імені юридичної особи чи її афілійованої юридичної особи; 
2)	вигода, отримана посадовою особою від особи, за допомогою якої її послуги (у якості директора чи інші) надаються юридичній особі, не вважається наданою третьою особою.
Вимоги цієї частини не вважаються порушеними, якщо прийняття вигоди не може розумно розглядатися як таке, що дає підстави для виникнення ситуації конфлікту інтересів, зокрема, якщо вартість такої вигоди не перевищує один прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на день прийняття вигоди, одноразово, а сукупна вартість таких вигод, отриманих від однієї особи (групи осіб) протягом року, не перевищує двох прожиткових мінімумів, встановлених для працездатної особи на 1 січня того року, в якому прийнято вигоди.
8. Якщо посадова особа юридичної особи у будь-який спосіб, прямо або опосередковано, заінтересована у вчиненні правочину, вона має повідомити юридичну особу про характер та обсяг заінтересованості у порядку, передбаченому законом та статутом. 
9. Посадові особи юридичної особи несуть відповідальність за збитки, завдані юридичній особі їхніми діями (бездіяльністю), у порядку, передбаченому законом, якщо буде доведено, що вони діяли у порушення обов’язків, передбачених цією статтею. При цьому, у колегіальному органі члени, які голосували за рішення, що призвело до завдання збитків юридичній особі, несуть солідарну відповідальність.»;
3) частину першу статті 98 доповнити словами «, якщо інше не встановлено законом».
3. Частину першу статті 8 Закону України «Про оплату праці» (Відомості Верховної Ради України, 1995 р., № 17, ст. 121)  викласти у такій редакції:
«1. Держава здійснює регулювання оплати праці працівників підприємств усіх форм власності шляхом встановлення розміру мінімальної заробітної плати та інших державних норм і гарантій, визначення порядку та граничного розміру оплати праці і винагороди керівника державного та комунального підприємства, керівника/голови виконавчого органу господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, працівників підприємств, установ, організацій що фінансуються чи дотуються з бюджету, а також шляхом оподаткування доходів  працівників.».
4. У Законі України «Про управління об’єктами державної власності» (Відомості Верховної Ради України, 2006 p., № 46, ст. 456 із наступними змінами;):
1) у статті 5:
у частині другій:
пункт 6 викласти у такій редакції:
6) щодо державних господарських об'єднань, підприємств, установ та організацій, господарських товариств, функції з управління якими він здійснює:
призначає на посади та звільняє з посад керівників/голів виконавчих органів; 
затверджує річний фінансовий план, інвестиційні плани на рік та на середньострокову перспективу (3-5 років);
затверджує стратегічний план;
затверджує граничний розмір оплати праці і винагороди керівника/голів виконавчих органів з врахуванням результатів його фінансово-господарської діяльності;
пункт 171 виключити;
доповнити частину пунктами 174-177 такого змісту:
«174) розробляє та затверджує політику державної власності;
175) затверджує граничний розмір оплати праці і винагороди керівників державних підприємств та керівників/голів виконавчих органів господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі з врахуванням результатів його фінансово-господарської діяльності;
176) затверджує граничний розмір винагороди членам наглядових рад державних унітарних підприємств та господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі;
177) затверджує базові нормативи відрахування частини чистого прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів господарськими товариствами, у статутному капіталі яких 50 і більше відсотків акцій належать державі.»;
у пункті 18:
у підпункті «в» слова «, господарськими товариствами, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, та господарськими товариствами, 50 і більше відсотків акцій (часток, паїв) яких знаходяться у статутних капіталах господарських товариств, частка держави в яких становить 100 відсотків, які не прийняли рішення про нарахування дивідендів до 1 травня року, що настає за звітним» виключити;
доповнити підпунктом «в¹» такого змісту:
«в¹) розстрочення сплати дивідендів до державного бюджету, господарськими товариствами, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, після визначеного цим законом строку;»;
підпункт «г» викласти у такій редакції: 
«г) конкурсного відбору керівників державних унітарних підприємств, керівників/голів виконавчого органу господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі;
підпункт «ґ» викласти в такій редакції:
«ґ) оплати праці і винагороди керівника державного підприємства, керівника/голови виконавчого органу господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі;
підпункти «і», «с» та «ц» виключити; 
підпункт «л» викласти у такій редакції:
«л) укладення державними підприємствами, установами, організаціями, а також господарськими товариствами, у статутному капіталі яких частка держави перевищує 50 відсотків, договорів про спільну діяльність та управління майном, у разі  якщо наглядову раду державного підприємства не утворено або її склад не відповідає вимогам щодо незалежності її членів, встановленим законом;»;
у підпункті «х» слова «визначення порядку та правил страхування відповідальності,» виключити;
доповнити підпунктами «ц1» та «ц2» такого змісту:
«ц1) звітування наглядової ради перед уповноваженим органом управління державного унітарного підприємства, загальними зборами господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток)  належать державі, про статус досягнення коротко- та середньострокових фінансових, операційних і нефінансових цілей його діяльності;
ц2) оцінки діяльності членів наглядової ради;»;
підпункт «ч» викласти у такій редакції:
«ч) формування та ведення реєстру укладених контрактів з керівниками  державних унітарних підприємств, керівниками/головами виконавчих органів господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі;»;
пункт 181 доповнити абзацом такого змісту:
«оцінювання фіскальних ризиків, пов’язаних з діяльністю суб’єктів господарювання державного сектору економіки»;
пункт 20 виключити;
доповнити частину пунктом 221 такого змісту:
«221) затверджує типовий статут державного унітарного підприємства;»;
2) у частині першій статті 52:
абзац п’ятий пункту 4 виключити;
у пункті 71 слова «суб’єктів господарювання державного сектору економіки» замінити словами «державних унітарних підприємств, керівниками/головами виконавчих органів господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі»;
3) у частині першій статті 6:
пункт 4 викласти у такій редакції:
«4) призначають на посаду та звільняють з посади керівників державних унітарних підприємств, установ, організацій та керівників/голів виконавчих органів господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, у разі, якщо наглядову раду державного унітарного підприємства або господарського товариства не утворено або її склад не відповідає вимогам щодо незалежності її членів, укладають і розривають з ними контракти, здійснюють контроль за дотриманням їх вимог;»;
пункт 41 після слів «належать державі» доповнити словами «, у порядку, встановленому законом;»;
пункт 5 доповнити словами «, у разі, якщо наглядову раду державного унітарного підприємства або господарського товариства не утворено або її склад не відповідає вимогам щодо незалежності її членів;», а цифри «50» замінити цифрами «100»;
доповнити частину пунктом 51 такого змісту:
«51) затверджують політику власності, очікувані показники роботи наглядових рад та індивідуальні плани з корпоративного управління державних унітарних підприємств та господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, на підставі основних засад здійснення державної власності, затверджених Кабінетом Міністрів України та здійснюють контроль за їх виконанням. 
Політика власності, очікувані показники роботи наглядових рад та індивідуальні плани з корпоративного управління державних унітарних підприємств та господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, підлягають оприлюдненню;
пункт 6 викласти у такій редакції:
«6) затверджують річний фінансовий, інвестиційний та стратегічний плани, а також інвестиційний план на середньострокову перспективу (3-5 років) державних унітарних підприємств і господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, управління корпоративними правами або контроль за діяльністю яких вони здійснюють, контроль за їх виконанням у встановленому порядку у разі, якщо наглядову раду державного унітарного підприємства чи господарського товариства не утворено, або її склад не відповідає вимогам щодо незалежності її членів;»;
пункт 8 викласти у такій редакції:
«8) забезпечують проведення щорічних незалежних аудиторських перевірок фінансової звітності державних унітарних підприємств та господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, у разі, якщо наглядову раду державного унітарного підприємства або господарського товариства не утворено або її склад не відповідає вимогам щодо незалежності її членів У разі зміни керівника державного унітарного підприємства та господарського товариства, у статутному капіталі якого є державна частка, уповноважений орган управління може ініціювати проведення незалежного аудиту або державного фінансового аудиту діяльності  зазначених підприємств у порядку, передбаченому законом, у разі, якщо наглядову раду державного унітарного підприємства чи господарського товариства не утворено  або її склад не відповідає вимогам щодо незалежності;»;
пункт 81 виключити;
пункт 141 викласти у такій редакції:
«141)визначають кандидатури осіб, які представляють інтереси держави на загальних зборах (далі – представники держави), в наглядових радах господарських товариств, функції з управління корпоративними правами держави в яких вони здійснюють, та в наглядових радах державних унітарних підприємств, забезпечують їх обрання (призначення) в наглядових радах державних унітарних підприємств, а в господарських товариствах, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, – забезпечують подання пропозицій щодо кандидатів у члени наглядової ради згідно з законом, видають представникам держави довіреності на представництво інтересів держави у загальних зборах таких господарських товариств, а за необхідності також укладають з ними договори доручення;»;
пункт 20 викласти у такій редакції:
«20) погоджують державним унітарним підприємствам, установам, організаціям, що належать до сфери їх управління, а також господарським товариствам, у статутному капіталі яких частка держави перевищує 50 відсотків, договори про спільну діяльність та управління майном, зміни до них та контролюють виконання умов цих договорів, у разі, якщо наглядову раду державного унітарного підприємства чи господарського товариства не утворено або її склад не відповідає вимогам щодо незалежності її членів, встановленим законом;»;
пункт 21 викласти у такій редакції:
21) організовують і проводять конкурси з визначення керівників державних унітарних підприємств, керівників/голів виконавчого органу господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, у разі, якщо наглядову раду державного унітарного підприємства чи господарського товариства не утворено або її склад не відповідає вимогам щодо незалежності її членів, встановленим законом;»;
пункт 22 після слова «державними» доповнити словом «унітарними», а слова «, господарськими структурами» виключити;
пункти 25-27 викласти у такій редакції:
«25) забезпечують проведення інвентаризації майна державних унітарних підприємств, установ, організацій, господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, відповідно до визначеного Кабінетом Міністрів України порядку у разі, якщо наглядову раду державного унітарного підприємства чи господарського товариства не утворено або її склад не відповідає вимогам щодо незалежності її членів, встановленим законом;
26) забезпечують проведення екологічного аудиту державних унітарних підприємств, господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, у тому числі тих, що передаються в оренду, у разі, якщо наглядову раду державного унітарного підприємства чи господарського товариства не утворено або її склад не відповідає вимогам щодо незалежності її членів, встановленим законом;
27) забезпечують збереження установчих документів, наказів та протоколів засідань відповідних органів управління державних унітарних підприємств, господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, у разі, якщо наглядову раду державного унітарного підприємства чи господарського товариства не утворено або її склад не відповідає вимогам щодо незалежності її членів, встановленим законом;»;
доповнити пунктом 371 такого змісту:
«371) здійснюють оцінювання фіскальних ризиків суб’єктів господарювання державного сектору економіки, що належать до сфери їх управління, відповідно до методики, затвердженої Кабінетом Міністрів України;»;
4) у частині першій статті 7: 
підпункт «ї» пункту 1 викласти у такій редакції:
«ї) погоджує державним унітарним підприємствам, установам, організаціям, а також господарським товариствам, у статутному капіталі яких частка держави перевищує 50 відсотків, повноваження з управління корпоративними правами держави яких він здійснює, договори про спільну діяльність та управління майном, зміни до них у разі, якщо наглядову раду державного підприємства чи господарського товариства не утворено або її склад не відповідає вимогам щодо незалежності її членів, встановленим законом;»;
підпункт «ї» пункту 3 викласти у такій редакції:
«ї) здійснює контроль за виконанням умов контрактів керівниками державних унітарних підприємств, керівниками/головами виконавчих органів господарських товариств, у статутному капіталі яких частка держави перевищує 50 відсотків, які перебувають у його управлінні, у разі, якщо наглядову раду державного підприємства чи господарського товариства не утворено або її склад не відповідає вимогам щодо незалежності її членів, встановленим законом»;
5) у частині першій статті 9:
пункт 1 викласти у такій редакції:
«1) укладають контракти з керівниками державних підприємств та господарських товариств, у статутному капіталі яких частка держави перевищує 50 відсотків, у разі, якщо наглядову раду державного підприємства чи господарського товариства не утворено або її склад не відповідає вимогам щодо незалежності її членів, встановленим законом;»;
пункт 11 викласти у такій редакції:
«11) подають центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері управління об’єктами державної власності, інформацію про укладені контракти з керівниками державних унітарних підприємств, керівниками/головами виконавчих органів господарських товариств, у статутному капіталі яких частка держави перевищує 50 відсотків, у тому числі коли повноваження з призначення та звільнення таких керівників/голів виконавчих органів згідно із законом та/або статутом належать до компетенції наглядової ради;»;
пункт 3 доповнити словами «, у разі, якщо наглядову раду не утворено або її склад не відповідає вимогам щодо незалежності її членів, встановленим законом;» а після слова «державних» доповнити словом «унітарних»;
доповнити пунктом 6 такого змісту:
«6) здійснюють інші функції та повноваження, передбачені законом та статутами державних підприємств та господарських товариств, у статутному капіталі яких частка держави перевищує 50 відсотків;»;
6) у статті 11:
у частині першій:
абзац перший після слів «акціонерних товариств» доповнити словами «, 100 відсотків акцій яких належить державі,»; 
абзац другий виключити;
частину третю викласти у такій редакції: 
«3. Суб’єкти управління об’єктами державної власності здійснюють управління корпоративними правами держави в господарських товариствах, функції з управління якими вони здійснюють, та державними унітарними підприємствами шляхом призначення представників держави для участі у загальних зборах господарських товариств та шляхом призначення (обрання) членів наглядових рад державних унітарних підприємств та господарських товариств, єдиним акціонером (учасником) яких є держава. У разі якщо держава не є єдиним акціонером (учасником) господарського товариства, відповідний суб’єкт управління об’єктами державної власності подає пропозиції щодо кандидатів у члени наглядової ради загальним зборам акціонерів (учасників), у порядку передбаченому законом.
Представник держави на загальних зборах самостійно приймає рішення з питань порядку денного, за винятком випадків, передбачених законом.  
Голосування на загальних зборах з питань про вчинення значних господарських зобов’язань, предметом яких є майно, роботи або послуги, ринкова вартість яких становить 25 і більше відсотків вартості активів господарського товариства, акціонером (учасником) якого є держава, за даними останньої (окремої) річної фінансової звітності цього господарського товариства, здійснюється представником держави на загальних зборах виключно на підставі довіреності із завданням на голосування з цього питання, виданої суб’єктом управління об’єктами державної власності.»;
частину п’яту викласти в такій редакції: 
«5. Господарське товариство, у статутному капіталі якого є корпоративні права держави, за підсумками календарного року зобов'язане спрямувати частину чистого прибутку на виплату дивідендів. 
Кабінет Міністрів України щороку затверджує базові нормативи відрахування частини чистого прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів господарськими товариствами, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, у розмірі не менше як 30 відсотків. 
Господарські товариства, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, приймають рішення про відрахування частини чистого прибутку на виплату дивідендів у розмірі затвердженого Кабінетом Міністрів України базового нормативу пропорційно розміру державної частки (акцій) у статутних капіталах господарських товариств за результатами фінансово-господарської діяльності товариства у відповідному звітному році. 
Господарські товариства, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, сплачують до Державного бюджету України дивіденди у строк не пізніше 1 липня року, що настає за звітним, нараховані пропорційно розміру державної частки (акцій) у їх статутних капіталах. Зазначені вимоги щодо терміну сплати дивідендів не застосовуються у випадках, передбачених абзацом п'ятим цієї частини.
Господарські товариства, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, які зобов’язані складати та подавати консолідовану фінансову звітність відповідно до закону, за рішенням загальних зборів, що має бути ухвалене не пізніше 30 червня року, що настає за звітним, здійснюють розподіл консолідованого прибутку за результатами консолідованої річної фінансової звітності, підтвердженої незалежним аудитором, відповідно до визначеного Кабінетом Міністрів України базового нормативу пропорційно розміру державної частки (акцій) у статутних капіталах господарських товариств. У цьому разі виплата дивідендів до державного бюджету здійснюється не пізніше 30 липня року, що настає за звітним, безпосередньо зазначеними господарськими товариствами, з урахуванням показників дочірніх підприємств та господарських товариств, які входять до консолідованої фінансової звітності господарського товариства, у статутному капіталі якого є корпоративні права держави.
Дочірні підприємства та господарські товариства, акціонером (учасником) яких є господарське товариство, у статутному капіталі якого є корпоративні права держави, і які включені до консолідованої фінансової звітності такого господарського товариства здійснюють розподіл прибутку за рішенням їх вищого органу та, у разі прийняття рішення про відрахування частини чистого прибутку на виплату дивідендів, сплачують дивіденди безпосередньо господарському товариству.
На суму дивідендів на державну частку, несвоєчасно сплачених господарським товариством, у статутному капіталі якого є корпоративні права держави податковими органами нараховується пеня, яка сплачується до загального фонду Державного бюджету України з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України від суми недоплати, розрахованої за кожний день прострочення платежу, починаючи з наступного дня після настання строку платежу і по день сплати включно.
Господарські товариства, у статутному капіталі яких  є корпоративні права держави, які не прийняли рішення про нарахування дивідендів сплачують до державного бюджету та іншим учасникам господарського товариства частину чистого прибутку у розмірі, визначеному за базовим нормативом пропорційно розміру частки (акцій) у їх статутних капіталах, до 1 липня року, що настає за звітним. На суму таких коштів, несвоєчасно сплачених до державного бюджету, податковими органами нараховується пеня у порядку, визначеному абзацом сьомим цієї частини, яка сплачується до загального фонду Державного бюджету України.  
Господарські товариства, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, що зобов’язані складати та подавати консолідовану фінансову звітність відповідно до закону, які не прийняли рішення про нарахування дивідендів до 30 червня року, що настає за звітним, сплачують до державного бюджету та іншим учасникам господарського товариства частину чистого прибутку на підставі даних консолідованої фінансової звітності у розмірі, визначеному за базовим нормативом пропорційно розміру частки (акцій) у їх статутних капіталах, до 30 липня року, що настає за звітним. На суму таких коштів, несвоєчасно сплачених до державного бюджету, податковими органами  нараховується пеня у порядку, визначеному абзацом сьомим цієї частини, яка сплачується до загального фонду Державного бюджету України.
Кабінет Міністрів України, у визначеному ним порядку, приймає рішення про розстрочення платежу зі сплати дивідендів до державного бюджету, господарськими товариствами, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, після визначеного цим законом строку.
Господарські товариства один раз на рік подають до податкового органу розрахунок частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку в порядку та строки, встановлені Податковим кодексом України
Платники частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку несуть відповідальність за неподання або несвоєчасне подання до податкових органів розрахунку частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку або за порушення правил нарахування та сплати (перерахування) таких платежів у порядку, передбаченому Податковим кодексом України.
Господарськими товариствами енергетичної галузі, 100 відсотків акцій (часток) яких знаходяться у статутних капіталах господарських товариств, акціонером яких є держава і володіє в них контрольним пакетом акцій, чистий прибуток, з якого розраховуються та сплачуються дивіденди, зменшується на суму цільових коштів (обсяг інвестиційної складової), що надійшли у складі тарифу і спрямовуються на виконання інвестиційних проектів, рішення щодо яких приймаються Кабінетом Міністрів України, та на обсяг повернення кредитних коштів (у складі тарифу), що були запозичені для фінансування капітальних вкладень на будівництво (реконструкцію, модернізацію) об'єктів згідно з відповідними рішеннями Кабінету Міністрів України.»;
частину дев’яту викласти в такій редакції:
«9. Майно, яке перебуває на балансах державних підприємств, установ, організацій, господарських товариств, більше 50 відсотків акцій (часток) у статутному капіталі яких належать державі, що не підлягають приватизації, та яке не входить до складу єдиних майнових комплексів, що забезпечують основні види діяльності таких підприємств або більше трьох років не використовується у виробничій діяльності і подальше його використання не планується, може бути відчужене, у тому числі шляхом його приватизації. 
Правовий режим державного майна змінюється шляхом його приватизації або включення до статутного капіталу господарського товариства, у тому числі створеного в процесі перетворення (корпоратизації) державного унітарного підприємства, що не підлягає приватизації.
Правовий режим майна, яке не підлягає приватизації відповідно до закону, не може бути змінено.
Господарські товариства єдиним акціонером (учасником) якого є держава, а також їх дочірні підприємства та господарські товариства, більше 50 відсотків акцій (часток) яких належать господарському товариству, єдиним акціонером (учасником) якого є держава та господарські товариства, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків належать державі,  розпоряджаються державним майном, що обліковується у них на балансі, в межах повноважень, визначених законом, та/або договором із відповідним суб’єктом управління таким майном.
Усе майно, внесене до статутного капіталу господарського товариства, у статутному капіталі якого є корпоративні права держави, а також майно, внесене до статутного капіталу його дочірнього підприємства або господарського товариства, більше 50 відсотків акцій (часток) якого належать господарському товариству, єдиним акціонером (учасником) якого є держава, або набуте зазначеним господарським товариством або дочірнім підприємством в процесі їх господарської діяльності, є власністю такого господарського товариства або дочірнього підприємства відповідно.
Відчуження, обтяження, або передача у користування, у тому числі застава, іпотека, оренда, лізинг майна, що є власністю господарського товариства, у статутному капіталі якого є корпоративні права держави, здійснюється з урахуванням обмежень, установлених його статутом та законодавством.
Господарські товариства, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави та які є засновниками (учасниками, акціонерами) інших юридичних осіб, реалізують свої права засновника, учасника або акціонера таких юридичних осіб самостійно через органи управління таких юридичних осіб згідно із вимогами закону та статуту.»;
частину одинадцяту виключити;
у частині п’ятнадцятій слова «У засіданні наглядової ради господарської організації» замінити словами «За запрошенням наглядової ради у засіданні наглядової ради господарської організації», а після слів «корпоративні права держави» доповнити словами «державного унітарного підприємства, з питань, що мають або можуть мати вплив на трудові відносини, права та обов’язки трудового колективу»;
7) у назві та у частині другій статті 111 слова «державних підприємств» замінити словами «державних унітарних підприємств» у всіх відмінках;
8) у статті 112:
частину першу викласти у такій редакції: 
«1. Утворення наглядової ради є обов’язковим у державних унітарних підприємствах та в господарських товариствах, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі у разі, якщо вони відповідають критеріям, затвердженим Кабінетом Міністрів України, або встановлених законом. 
Утворення наглядової ради з дотриманням вимог закону щодо незалежності її членів є обов’язковим для господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, які перебувають в процесі приватизації, якщо не встановлено строку завершення приватизації або якщо після завершення приватизації у статутному капіталі господарського товариства залишатиметься державна частка. У такому разі, наглядова рада має бути утворена протягом трьох місяців з моменту передачі державним органам приватизації функції з управління пакетами акцій (частками), щодо яких прийнято рішення про приватизацію.
Компетенція наглядової ради, її кількісний склад, порядок скликання, проведення засідань, прийняття рішень та інші питання внутрішньої організації діяльності наглядової ради визначаються Законом, статутом та положенням про наглядову раду. Положення про наглядову раду державного унітарного підприємства затверджується уповноваженим органом управління.
Уповноважений орган управління державного унітарного підприємства, загальні збори господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, можуть вирішувати будь-які питання діяльності підприємства/товариства, крім питань, вирішення яких згідно із законом або статутом належить до виключної компетенції наглядової ради, за умови, якщо наглядову раду утворено і її склад відповідає вимогам щодо незалежності її членів, встановленим законом. 
Наглядова рада має право прийняти рішення щодо передачі на вирішення уповноваженому органу управління державного унітарного підприємства, включити до порядку денного загальних зборів будь-яке питання, що віднесено до її виключної компетенції законом або статутом, для його вирішення відповідним органом чи загальними зборами.
частину другу:
доповнити абзацом першим такого змісту:
«Кількість членів наглядової ради державних унітарних підприємств, господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, не може бути менше ніж п’ять осіб та більше ніж 11 осіб.»;
доповнити абзацами п’ятим та шостим такого змісту:
«Кваліфікаційні вимоги до члена наглядової ради державного унітарного підприємства та господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, затверджує Кабінет Міністрів України. Додаткові кваліфікаційні вимоги до незалежного члена наглядової ради державного унітарного підприємства та господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, можуть бути визначені у статуті, положенні про наглядову раду та/або положенні про принципи формування наглядової ради такого державного унітарного підприємства або господарського товариства.
Строк повноважень члена наглядової ради становить три роки. Уповноважений орган управління державного унітарного підприємства, загальні збори акціонерів (учасників) господарського товариства затверджують умови цивільно-правових договорів та визначають особу, яка уповноважується на підписання таких договорів з членами наглядової ради. Цивільно-правовий договір, укладений з членом наглядової ради, є  оплатним, якщо інше не передбачено законом.
Суб’єкт управління об’єктами державної власності може прийняти рішення щодо призначення на новий строк членів наглядової ради державного унітарного підприємства/товариства, які відповідають вимогам, визначеними у Законі України «Про управління об’єктами державної власності.»;

частину четверту викласти в такій редакції:
«4. Керівникам державних унітарних підприємств та членам колегіального виконавчого органу (особі, яка здійснює повноваження одноосібного виконавчого органу) господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, забороняється суміщати таку діяльність з будь-якою підприємницькою чи іншою оплачуваною діяльністю, крім отримання авторської винагороди, наукової та викладацької діяльності та/або випадків схвалення такої діяльності наглядовою радою такого державного унітарного підприємства або господарського товариства, керівником чи членом колегіального виконавчого органу (особою, яка здійснює повноваження одноосібного виконавчого органу) якого є відповідна особа, а в разі відсутності наглядової ради - відповідним суб'єктом управління об'єктами державної власності (для державного унітарного підприємства) чи загальними зборами товариства (для господарського товариства).»;
доповнити статтю частинами сьомою та восьмою такого змісту:
«7. Загальні збори/уповноважений орган управління підприємством можуть прийняти рішення про дострокове припинення повноважень членів наглядової ради та одночасне обрання нових членів. Повноваження члена наглядової ради державного унітарного підприємства та господарського товариства у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі можуть бути припинені достроково виключно з таких підстав:
1) невиконання цілей діяльності таким підприємством, господарським товариством,  та нездатність забезпечити виконання показників результативності виконавчим органом такого підприємства, господарського товариства, що може бути встановлено на підставі звіту наглядової ради; 
2) встановлення факту невідповідності члена наглядової ради кваліфікаційним вимогам, незалежного члена наглядової ради – вимогам щодо незалежності;
3) на вимогу кваліфікованої більшості членів наглядової ради в разі, якщо член наглядової ради неналежним чином виконує свої посадові обов’язки, обов’язки відносно такого підприємства, товариства, або не відповідає вимогам щодо професійної придатності та ділової репутації;
4) подання членом наглядової ради особистої письмової заяви про припинення повноважень за власним бажанням, за умови, що така заява подається не пізніше ніж за два тижні до припинення повноважень;
5) подання членом наглядової ради особистої письмової заяви про припинення повноважень у зв’язку з неможливістю виконувати свої повноваження за станом здоров’я або з інших підстав;
6) набрання законної сили вироком або рішенням суду, яким члена наглядової ради засуджено до покарання, що виключає можливість виконання обов’язків члена наглядової ради;
7) набрання щодо члена наглядової ради законної сили судовим рішенням про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, пов’язаного з корупцією;
8) смерть члена наглядової ради, визнання його недієздатним, обмежено дієздатним, безвісно відсутнім або оголошення померлим;
9) неналежне виконання обов’язків членом наглядової ради.
Рішення про дострокове припинення повноважень члена наглядової ради з підстав, передбачених пунктами 1-3, 9 частини восьмої цієї статті, приймається органом управління, загальними зборами акціонерів (учасників), при цьому рішення про дострокове припинення повноважень з підстав, передбачених пунктом 1 частини восьмої цієї статті, приймається лише щодо всього складу наглядової ради, якщо члени наглядової ради не зможуть продемонструвати, що вони належним чином виконували обов’язки відносно підприємства, господарського товариства, які покладаються законом на посадових осіб, або якщо виникли суттєві обставини, які члени наглядової ради не могли перебачити за умови належного виконання обов’язків, які покладаються законом на посадових осіб. Повноваження члена наглядової ради достроково припиняються з підстав, передбачених пунктами 4-8 частини восьмої цієї статті, з настанням відповідних обставин, без рішення вищого органу.
8. Державне унітарне підприємство та господарське товариство, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, повинно створити комплексну, адекватну та ефективну систему внутрішнього контролю, яка включає функції комплаєнсу, управління ризиками та внутрішнього аудиту, з урахуванням особливостей свого виду діяльності, характеру та обсягів операцій, що здійснюються ним в ході провадження такої діяльності, та ризиків, які властиві такій діяльності. Контроль за функціонуванням системи внутрішнього контролю здійснює наглядова рада, а у разі, якщо її не утворено або її склад не відповідає вимогам щодо незалежності її членів, уповноважений орган управління державного унітарного підприємства, загальні збори акціонерів (учасників) господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі.»;
9) у статті 113:
у частині першій:
пункт 1 доповнити словам «, крім обіймання посади незалежного члена наглядової ради»;
пункт 4 після слів «отримує або отримувала» доповнити словами «протягом попередніх трьох років»;
у пункті 5 слова «є власником корпоративних прав» замінити словами «володіє (прямо або опосередковано) 5 і більше відсотками статутного капіталу»;
пункт 7 викласти у такій редакції:
«7) є незалежним аудитором такого державного унітарного підприємства або господарського товариства, або його дочірнього підприємства, філії, представництва та/або іншого відокремленого підрозділу, або була ним протягом певного періоду за останні три роки, що передували її призначенню (обранню) до наглядової ради;»;
у пункті 9 слова «господарські або цивільно-правові» замінити словами «істотні ділові», а після слів «підрозділом безпосередньо» доповнити словами «, як фізична особа - підприємець»;
пункт 10 викласти у такій редакції: 
«10) була сукупно більш як дев’ять років незалежним членом наглядової ради такого державного унітарного підприємства або господарського товариства;»;
абзац перший частини другої виключити;
доповнити статтю частиною п’ятою такого змісту:
«5. Незалежність члена наглядової ради державного унітарного підприємства та господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, підтверджується у письмовій формі його особистою заявою у таких випадках:
подання відповідній комісії з конкурсного відбору кандидатів на посаду незалежного члена наглядової ради документів для участі в конкурсному відборі;
оголошення про проведення загальних зборів акціонерів (учасників), до порядку денного яких включене питання про обрання відповідного кандидата на посаду незалежного члена наглядової ради;
оприлюднення рішення про обрання/переобрання відповідного кандидата на посаду незалежного члена наглядової ради у порядку розкриття інформації емітентами цінних паперів;
оприлюднення у складі річного звіту господарського товариства у порядку розкриття інформації емітентами цінних паперів;
щорічно після обрання/переобрання незалежного члена наглядової ради державного унітарного підприємства;»;
10) у статті 114:
назву статті  після слова «Компетенція» доповнити словами «та організація діяльності»;
у частині першій:
пункт 1 викласти у такій редакції:
«1) затвердження стратегічного плану розвитку, річного фінансового плану та звіту про його виконання, річного інвестиційного плану, інвестиційного плану на середньострокову перспективу (3-5 років), показників результативності державного унітарного підприємства;»;
доповнити частину пунктом 11 такого змісту:
«11) здійснення функції управління ризиками підприємства;»;
у пункті 4 слова «, крім акцій» виключити;
у пункті 5 слова «господарського зобов’язання» замінити словами «правочину»;
пункт 8 на початку речення доповнити словами «надання пропозицій органу управління щодо», а слово «та» виключити;
пункт 9 викласти у такій редакції:
«9) прийняття рішення про надання згоди на вчинення правочину, щодо якого є заінтересованість, і значного правочину, предметом якого є майно, роботи або послуги, ринкова вартість яких становить більше 10 відсотків вартості активів державного унітарного підприємства, за даними останньої (окремої) річної фінансової звітності, крім випадків, передбачених законом. Статутом державного унітарного підприємства може бути встановлено нижче граничне значення вартості майна, робіт або послуг чи суми коштів, що є предметом правочину щодо вчинення якого є заінтересованість, та додаткові критерії для віднесення правочину до такого, щодо якого є заінтересованість, чи до значного правочину;»;
у пункті 10 слова «обрання оцінювача» замінити словами «залучення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для оцінки»;
пункт 11 виключити;
пункт 16 викласти у такій редакції:
«16) призначення та припинення повноважень керівника підрозділу внутрішнього аудиту державного унітарного підприємства (внутрішнього аудитора), затвердження умов трудових договорів, що укладаються з працівниками підрозділу внутрішнього аудиту (з внутрішнім аудитором), встановлення розміру їхньої винагороди, у тому числі заохочувальних та компенсаційних виплат;»;
у пункті 17 слово «складення» замінити словом «підготовка»;
після частини першої доповнити статтю новою частиною такого змісту:
«11. Наглядова рада державного унітарного підприємства з числа її членів обов’язково утворює комітет з питань аудиту і комітет з питань призначень та визначення винагороди посадовим особам підприємства, голова і більшість членів яких є незалежними членами. Наглядова рада державного унітарного підприємства має право утворювати відповідно до статуту, положення про наглядову раду інші комітети з числа членів наглядової ради.
Наглядова рада державного унітарного підприємства (а у разі, якщо наглядову раду не утворено – уповноважений орган управління) обов’язково призначає внутрішнього аудитора (підрозділ внутрішнього аудиту), який діє відповідно до положення, затвердженого наглядовою радою (а у разі, якщо наглядову раду не утворено – уповноваженим органом управління) і є підпорядкованим та підзвітним безпосередньо члену наглядової ради - голові комітету з питань аудиту (а у разі, якщо наглядову раду не утворено – уповноваженому органу управління). Внутрішній аудитор (працівники підрозділу внутрішнього аудиту) не можуть суміщати таку діяльність з будь-якою іншою діяльністю в підприємстві.
Засідання наглядової ради державного унітарного підприємства вважається правоможним, якщо на ньому присутні більше половини членів наглядової ради від її загального складу. Під час голосування голова та кожен із членів наглядової ради мають один голос. У разі прийняття наглядовою радою рішення про укладення підприємством правочину, щодо вчинення якого є заінтересованість, члени наглядової ради, які є заінтересованими особами, не мають права голосу та не можуть будь-яким іншим чином брати участь у розгляді предмета питання.
Рішення наглядової ради державного унітарного підприємства приймається простою більшістю голосів членів наглядової ради, які беруть участь у засіданні та мають право голосу. При цьому член наглядової ради має право письмово викласти окрему думку з питань, що розглядаються. У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови. Рішення наглядової ради, прийняті в межах її компетенції, обов’язкові для виконання підприємством.».
У зв’язку з цим частини другу-четверту вважати частинами третьою-п’ятою;
11) доповнити статтею 115 такого змісту:
«115. Політика державної власності, стратегічне та фінансове планування державних унітарних підприємств та господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі
1. Політика державної власності – це документ підприємства/товариства, який визначає загальні принципи підприємства/товариства для підвищення їхньої ефективності, збереження і підвищення балансової вартості їхніх активів, забезпечення економічних інтересів, виконання покладених на державу соціальних функцій, а також отримання прибутку від здійснення комерційної діяльності. Кабінет Міністрів України розробляє та затверджує політику державної власності, яка визначає:
- обґрунтування залишення у державній власності унітарних державних підприємств та корпоративних прав господарських товариств у зв’язку з коротко- та довгостроковими планами економічного, соціального розвитку держави, які закріплено у державних програмах розвитку відповідних галузей економіки; 
- плани щодо приватизації об’єктів права державної власності;
- керівні принципи щодо реалізації прав держави як власника державних підприємств та корпоративних прав;
- вимоги щодо звітності, принципи встановлення норм прибутку, очікуваних дивідендів господарських товариств, у статутному капіталі яких 50 і більше відсотків акцій (часток) належать державі; 
- вимоги щодо прозорості та розкриття інформації державних підприємств та господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі ;
- розподіл функцій власника, регулятора та органу, що визначає політику щодо підприємств державного сектора економіки;
- розподіл повноважень між уповноваженим органом управління та органами державного підприємства, господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі.
Кабінет Міністрів України регулярно, але не рідше ніж раз на п’ять років, переглядає політику державної власності.
Політика державної власності підлягає оприлюдненню у порядку, встановленому законом.
2. На підставі політики державної власності уповноважений орган управління державного унітарного підприємства, загальні збори акціонерів (учасників) господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, визначають основні напрямки діяльності, які закріплюються в установчих документах.
3. Наглядова рада державного унітарного підприємства, господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належить державі, крім підприємств, господарських товариств, органом управління яких є Кабінет Міністрів України, а у разі, якщо наглядову раду державного підприємства чи господарського товариства не утворено або її склад не відповідає вимогам щодо незалежності її членів, встановлених законом, орган управління державного унітарного підприємства, загальні збори акціонерів (учасників) господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, зобов’язані:
- забезпечити розроблення, затвердити та регулярно переглядати стратегічний план розвитку державного унітарного підприємства, господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі;
- затвердити показники результативності для проведення  моніторингу виконання стратегічного плану розвитку. 
Стратегічний план розвитку є основним довгостроковим плановим документом державного унітарного підприємства, господарського товариства, у статутному капіталі  якого більше 50 відсотків акцій (часток) належить державі, та закріплює його цілі діяльності та розвитку на період 3-5 років.
Стратегічний план розвитку повинен відповідати загальним цілям володіння, визначеним у політиці державної власності, основним напрямкам діяльності, закріпленим у статуті, та визначати основні заходи та ресурси, необхідні для досягнення таких цілей та здійснення діяльності. 
Розробка і виконання стратегічного плану розвитку здійснюється з метою збільшення ринкової вартості, досягнення комерційних та некомерційних цілей державного унітарного підприємства, господарського товариства, у статутному капіталі  якого більше 50 відсотків акцій (часток) належить державі у довгостроковій перспективі з урахуванням ринкових умов та пов’язаних фінансових та нефінансових ризиків.
4. У відповідності до стратегічного плану розвитку, а до його затвердження – на підставі політики державної власності, виконавчий орган державного унітарного підприємства, господарського товариства, у статутному капіталі  якого більше 50 відсотків акцій (часток) належить державі, зобов’язаний складати і виконувати річні фінансові та інвестиційні плани, а також інвестиційні плани на середньострокову перспективу (3-5 років) відповідно до закону. 
Наглядова рада державного унітарного підприємства, господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належить державі, крім підприємств, господарських товариств, органом управління яких є Кабінет Міністрів України, а у разі, якщо наглядову раду державного підприємства чи господарського товариства не утворено або її склад не відповідає вимогам щодо незалежності її членів, встановленим законом, орган управління державного унітарного підприємства, загальні збори акціонерів (учасників) господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, затверджує фінансовий, стратегічний та інвестиційний плани.
На підставі фінансових планів державне  підприємство прогнозує отримання доходів і здійснює видатки, визначає обсяг та спрямування коштів протягом року, в тому числі визначає плановий розмір частини прибутку на основі прогнозованого рівня прибутку з урахуванням оцінювання ризиків діяльності державного комерційного підприємства.
5. На підставі стратегічного плану розвитку, фінансових та інвестиційних планів державного унітарного підприємства, господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток)  належать державі, та його показників результативності, виконавчий орган звітує наглядові раді. З врахуванням такого звіту наглядова рада звітує перед уповноваженим органом управління державного унітарного підприємства, загальними зборами господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, та про заходи, вжиті наглядовою радою.»;
12) у статті 14: 
назву статті після слів «відповідальності керівників,» доповнити словами «членів виконавчого органу»;
частину першу викласти у такій редакції:
«1. Наглядова рада, а у разі, якщо її не утворено або її склад не відповідає вимогам щодо незалежності її членів, встановленим законом, суб’єкт управління об’єктами державної власності, до сфери управління якого належить державне унітарне підприємство, загальні збори акціонерів (учасників) господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, крім підприємств, господарських товариств, органом управління яких є Кабінет Міністрів України, визначають розмір оплати праці і винагороди керівників державних унітарних підприємств, керівників/голів виконавчих органів господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, відповідно до порядку та в межах граничного розміру оплати праці і винагороди керівників державних унітарних підприємств та керівників/голів виконавчих органів господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, затверджених Кабінетом Міністрів України.»;
у частині другій після слів «відповідальність керівників» доповнити словами «членів колегіального виконавчого органу», а слова «товариству» та «у порядку та випадках, визначених Кабінетом Міністрів України» виключити;
13) частину другу статті 16 виключити.
5. У Законі України «Про акціонерні товариства» (Відомості Верховної Ради України, 2008 р., № 50, ст. 384 із наступними змінами):
1) у пункті 15 частини першої статті 2 слова «ревізійної комісії, ревізор» замінити словами «підрозділу внутрішнього аудиту (внутрішнього аудитора)»;
2) у пункті 6 частини другої статті 10 слова «ревізійної комісії (ревізора)» замінити словами «підрозділу внутрішнього аудиту (внутрішнього аудитора) (у разі, якщо в товаристві не створено наглядову раду)»;
3) абзац другий частини другої статті 32 доповнити новим реченням такого змісту:
«Акціонерні товариства, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, які зобов’язані складати та подавати консолідовану фінансову звітність відповідно до закону, проводять річні загальні збори не пізніше 30 червня наступного за звітним року.»;
4) у частині другій статті 33:
у пункті 9 слова «ревізійну комісію (ревізора) товариства» замінити словами
«підрозділ внутрішнього аудиту (внутрішнього аудитора) (у разі, якщо в товаристві не створено наглядову раду);»;
пункт 19 викласти в такій редакції: 
«19) у разі, якщо в товаристві не створено наглядову раду, призначення та звільнення керівника підрозділу внутрішнього аудиту (внутрішнього аудитора) та затвердження умов трудових договорів, що укладаються з працівниками підрозділу внутрішнього аудиту (з внутрішнім аудитором), встановлення розміру їхньої винагороди, у тому числі заохочувальних та компенсаційних виплат;»;
доповнити частину пунктом 191 такого змісту:
«191) за поданням наглядової ради товариства (у разі її створення) обрання аудитора товариства та визначення умов договору, що укладатиметься з ним, установлення розміру оплати його послуг, якщо інше не визначено статутом та Законом України «Про банки і банківську діяльність;»;
у пункті 20 слова «ревізійної комісії (ревізора)» замінити словами «підрозділу внутрішнього аудиту (внутрішнього аудитора) (у разі, якщо в товаристві не створено наглядову раду);»;
пункт 24 викласти в такій редакції: 
«24) прийняття рішення за результатами розгляду звіту наглядової ради, а також звіту виконавчого органу та звіту підрозділу внутрішнього аудиту (внутрішнього аудитора) (у разі, якщо в товаристві не створено наглядову раду);»;
5) у частині першій статті 51 слова «здійснює управління акціонерним товариством, а також» виключити;
6) у частині другій статті 52:
пункт 1 викласти в такій редакції: 
«1) затвердження в межах компетенції, визначеної законом та статутом, внутрішніх положень, якими регулюються питання, пов'язані з діяльністю товариства;»;
доповнити пунктами 41 та 42 такого змісту:
«41) затвердження стратегічного плану розвитку та показників результативності акціонерного товариства, річного фінансового плану та звіту про його виконання, річного інвестиційного плану, інвестиційного плану на середньострокову перспективу (3-5 років);
42) затвердження декларації готовності до ризиків акціонерного товариства;»;
пункт 13 викласти в такій редакції: 
«13) обрання аудитора (аудиторської фірми) товариства та визначення умов договору, що укладатиметься з ним, установлення розміру оплати його послуг, якщо інше не встановлено статутом, подання загальним зборам пропозицій щодо обрання суб'єкта аудиторської діяльності для проведення обов'язкового аудиту фінансової звітності товариства та визначення умов договору, що укладатиметься з ним, установлення розміру оплати його послуг;»;
пункт 162 викласти в такій редакції: 
«162) вирішення питань про створення, реорганізацію та/або ліквідацію відокремлених підрозділів товариства, крім випадків, коли рішенням наглядової ради ці повноваження делеговані виконавчому органу;»; 
7) у статті 53:
у частині другій слова «членом ревізійної комісії (ревізором) цього товариства» замінити словами «працівником підрозділу внутрішнього аудиту (внутрішнім аудитором).»;
частину четверту доповнити абзацом такого змісту:
«До складу наглядової ради акціонерного товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій належить державі, включаються незалежні директори, кількість яких повинна становити більшість членів наглядової ради.»;
8) в абзаці другому частини першої статті 55 слова «ревізійної комісії» виключити;
9) абзац п’ятий частини першої статі 56 виключити;
10) доповнити частину першу статті 57 реченням такого змісту: «Повноваження членів наглядової ради акціонерного товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, припиняються тільки з підстав, передбачених законом;
11) у частині четвертій статті 58 слова «ревізійної комісії» замінити словами «працівником служби внутрішнього аудиту (внутрішнім аудитором);»;
12)  у статті 62:
у частині першій слова «представляють інтереси держави або територіальної громади в наглядовій раді або ревізійній комісії товариства» замінити словами «є представниками держави або територіальної громади в наглядовій раді товариства.»;
у частині третій слова «ревізійної комісії (ревізора) або» замінити словами «наглядової ради, керівника підрозділу внутрішнього аудиту (внутрішнього аудитора), зовнішнього»;
13) у статті 63:
назву статті викласти у такій редакції:
«Статті 63 Обов’язки та відповідальність посадових осіб органів акціонерного товариства»;
частину першу викласти у такій редакції:
«1. Обов’язки посадових осіб органів акціонерного товариства відносно цього товариства та відповідальність за їх порушення встановлюються законом.»;
14) статтю 73 викласти в такій редакції:
«Стаття 73. Внутрішній аудитор
1. З метою забезпечення діяльності комітету з питань аудиту та проведення перевірки фінансово-господарської діяльності акціонерного товариства наглядова рада може прийняти рішення щодо запровадження в товаристві посади внутрішнього аудитора (створення служби внутрішнього аудиту). 
Внутрішній аудитор (служба внутрішнього аудиту) призначається наглядовою радою і є підпорядкованим та підзвітним безпосередньо члену наглядової ради - голові комітету з питань аудиту. 
Внутрішній аудитор (служба внутрішнього аудиту) обов’язково призначається наглядовою радою акціонерного товариства (а у разі, якщо у акціонерному товаристві не утворено наглядову раду – загальними зборами акціонерів) та діє відповідно до положення, затвердженого наглядовою радою (а у разі, якщо у акціонерному товаристві не утворено наглядову раду – загальними зборами акціонерів). У разі, якщо у акціонерному товаристві не утворено наглядову раду, внутрішній аудитор (служба внутрішнього аудиту) призначається загальними зборами з метою проведення перевірки фінансово-господарської діяльності акціонерного товариства.
2. Працівники підрозділу внутрішнього аудиту (внутрішній аудитор) не можуть суміщати таку діяльність з будь-якою професійною діяльністю у товаристві.
3. Керівник підрозділу внутрішнього аудиту (внутрішній аудитор) має право брати участь у засіданнях наглядової ради та виконавчого органу у випадках, передбачених цим Законом, статутом або внутрішніми положеннями товариства, а у разі, якщо у товаристві не створено наглядову раду – у засіданнях загальних зборів акціонерів та брати участь в обговоренні питань порядку денного з правом дорадчого голосу.»;
15) у статті 74:
частину першу викласти в такій редакції:
«1. Підрозділ внутрішнього аудиту (внутрішній аудитор) проводить перевірку фінансово-господарської діяльності акціонерного товариства за результатами фінансового року, якщо інше не передбачено статутом товариства. Виконавчий орган забезпечує працівникам підрозділу внутрішнього аудиту (внутрішньому аудитору) доступ до інформації в межах, передбачених статутом або положенням про підрозділ внутрішнього аудиту (внутрішнього аудитора).»;
у частині другій слова «ревізійна комісія (ревізор)» замінити словами «підрозділ внутрішнього аудиту (внутрішній аудитор)»;
16) у статті 76:
частину першу викласти в такій редакції:
«1. Спеціальна перевірка фінансово-господарської діяльності акціонерного товариства проводиться підрозділом внутрішнього аудиту (внутрішнім аудитором), а в разі його відсутності – зовнішнім аудитором ревізійною комісією (ревізором), а в разі її відсутності – аудитором (аудиторською фірмою). Така перевірка проводиться з ініціативи керівника підрозділу внутрішнього аудиту (внутрішнього аудитора), за рішенням загальних зборів, наглядової ради, виконавчого органу або на вимогу акціонерів (акціонера), які (який) на момент подання вимоги сукупно є власниками (власником) більше 10 відсотків голосуючих акцій товариства.»;
у частині другій слова «ревізійної комісії (ревізора)» замінити словами «підрозділу внутрішнього аудиту (внутрішнього аудитора)».
6. У Законі України «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» (Відомості Верховної Ради України, 2012 р., № 49, ст. 553 із наступними змінами):
1) в абзаці п’ятому частини першої статті 6 слова «ревізійна комісія» виключити;
2) у частині п’ятій статті 6:
у першому реченні слова «ревізійна комісія» замінити словами «підрозділ внутрішнього аудиту»;
у другому реченні слова «ревізійної комісії» замінити словами «підрозділу внутрішнього аудиту».
6. Друге речення частини першої статті 24 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» (Відомості Верховної Ради України, 2014 р., № 13, ст. 222) викласти в такій редакції:
«Кабінет Міністрів України затверджує положення та статути державних господарських об'єднань, підприємств, установ та організацій, щодо яких здійснює функції з управління, розмір асигнувань на їх утримання і граничну чисельність працівників. Кабінет Міністрів України призначає на посаду та звільняє з посади керівників державних господарських об'єднань, підприємств, установ та організацій, керівників/голів виконавчих органів господарських товариств, у статутному капіталі яких частка держави перевищує 50 відсотків щодо яких здійснює функції з управління.
7. У Законі України «Про забезпечення масштабної експансії експорту товарів (робіт, послуг) українського походження шляхом страхування, гарантування та здешевлення кредитування експорту» (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 4, ст. 43 із наступними змінами):
1) у частині п’ятій статті 5:
в абзаці першому слова «ревізійну комісію» замінити словами «підрозділ внутрішнього аудиту»;
абзац другий викласти в такій редакції:
«Підрозділ внутрішнього аудиту діє на підставі положення про нього, який затверджується Кабінетом Міністрів України. У разі появи в ЕКА інших акціонерів, крім держави, зміни і доповнення до положення про підрозділ внутрішнього аудиту ЕКА вносяться загальними зборами акціонерів ЕКА у порядку, визначеному законодавством України.
8. Частину першу статті 40 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (Відомості Верховної Ради України, 2018 р., № 13, ст. 69)  викласти у такій редакції: 
«1. Обов’язки посадових осіб органів товариства відносно цього товариства та відповідальність за їх порушення встановлюються законом».
II. Прикінцеві положення
1. Цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.
2. Статути і внутрішні положення державних унітарних підприємств, господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, утворених до набрання чинності цим Законом, підлягають приведенню у відповідність із цим Законом не пізніш як протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим Законом.
3. Кабінету Міністрів України у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом:
прийняти нормативно-правові акти, необхідні для реалізації цього Закону;
привести власні нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом;
забезпечити перегляд та приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Голова 
Верховної Ради України