Порівняльна таблиця
до проекту Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дерегуляції
та поліпшення умов ведення бізнесу”

Зміст положення (норми) чинного законодавства	Зміст відповідного положення (норми) проекту акта	
Кодекс законів про працю України	
Стаття 41. Додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов
….
Власник або уповноважений ним орган з власної ініціативи зобов'язаний розірвати трудовий договір у разі повторного порушення посадовою особою вимог законодавства у сфері ліцензування та з питань видачі документів дозвільного характеру, передбачених статтями 16610, 16612 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

…	Стаття 41. Додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов
….
Власник або уповноважений ним орган з власної ініціативи зобов’язаний розірвати трудовий договір з посадовою особою в разі повторного протягом року порушення нею вимог законодавства у сфері ліцензування, з питань видачі документів дозвільного характеру або у сфері надання адміністративних послуг, передбачених статтями 16610, 16612, 18844 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
…	
Кодекс України про адміністративні правопорушення	
Стаття 82. Порушення вимог щодо поводження з відходами під час їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення або захоронення

Порушення вимог щодо поводження з відходами під час їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення або захоронення -

тягне за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 824. Змішування чи захоронення відходів, для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія, без спеціального дозволу 

Змішування чи захоронення відходів, для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія, без спеціального дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, обласних, Київської, Севастопольської міських державних адміністрацій, органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища - 

тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від двох до п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 827. Порушення вимог законодавства у сфері хімічних джерел струму 

Порушення порядку обліку придбання та експлуатації хімічних джерел струму або порядку обліку обсягів накопичення відпрацьованих хімічних джерел струму та передачі їх на утилізацію -

тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб від трьох до п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 

Ненадання в установленому порядку інформації або надання неправдивої інформації щодо обсягів придбання та експлуатації нових хімічних джерел струму, обсягів накопичення відпрацьованих хімічних джерел струму та передачі їх на утилізацію - 

тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб від п'яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 

Непередача в установленому порядку відпрацьованих небезпечних хімічних джерел струму ємністю 7 А/год та більше на утилізацію підприємствам, що здійснюють діяльність із заготівлі та утилізації відпрацьованих хімічних джерел струму, - 

тягне за собою накладення штрафу на громадян від одного до трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п'яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 164¹º. Порушення законодавства, що регулює здійснення операцій з металобрухтом

Порушення законодавства, що регулює здійснення операцій з металобрухтом, -
тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією металобрухту, а також грошей, отриманих від його реалізації.

Стаття 16610. Порушення вимог законодавства з питань видачі документів дозвільного характеру

Порушення вимог законодавства з питань видачі документів дозвільного характеру:

неповідомлення або несвоєчасне повідомлення дозвільним органом суб'єкта господарювання або державного адміністратора про відмову у видачі документа дозвільного характеру;
…
неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним адміністратором суб'єкта господарювання про одержання документа дозвільного характеру або про письмову відмову у видачі документа дозвільного характеру;

безпідставна відмова державного адміністратора суб'єкту господарювання у прийнятті заяви для одержання документа дозвільного характеру та документів, що додаються до неї;

видача (переоформлення, видача дублікатів, анулювання) державним адміністратором документа дозвільного характеру не в приміщенні дозвільного центру;
…
видача дозвільним органом документа дозвільного характеру, необхідність одержання якого не встановлена законом, -

…

Відсутня.

Стаття 221. Районні, районні у місті, міські чи міськрайонні суди (судді) 

Судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 41, статтями 411 – 413, 421 – 423, частиною першою статті 44, статтями 441, 461, 462, 51, 512, частинами другою, четвертою та п’ятою статті 85, статтями 851, 88 – 882, 90, 91, 921, частинами третьою - п'ятою статті 961, статтями, 98, 101 – 103, частиною першою статті 1061, статтями 1062, 1071, частиною другою статті 112, частинами четвертою та сьомою статті 121, частиною четвертою статті 122, статтями 1222, 1224, 1225, частиною третьою статті 123, статтею 124, частиною четвертою статті 127, статтею 1271, статтею 130, частиною третьою статті 133, статтями 1351, 139, частиною четвертою статті 140, статтями 146, 1491, частиною другою статті 154, статтею 1551, частинами першою, третьою і четвертою статті 156, статтями 160, 162 – 1623, 1631 – 1634, частиною другою статті 1637, статтями, 16312, 164, 1643, 1645 – 16416, 1661 – 1664, частинами першою, другою, дев’ятою та десятою статті 1666, 1667 – 16612, 16614 – 16618, 1712,  1722 – 1729, 173 – 1732, 174, 1772, частиною третьою статті 178, частинами першою, другою і третьою статті 181, частиною другою статті 182, статтями 184 – 18511, 1865 – 1867, 187, 188, 1881, 18813, 18814, 18816, 18817, 18819, 18822, 18825, 18827, 18828, 18831, 18832, 18833, 18834, 18835, 18838, 18839, 18840, 18841, частиною першою статті 1891, статтями 1893, 190, 191, 193, 1951 – 1956, частиною першою статті 203, статтями 204 – 2061, 2122 – 21220 цього Кодексу, а також справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років.

Стаття 255. Особи, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення 

У справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати: 

1) уповноважені на те посадові особи:
…
міських рад міст обласного або республіканського Автономної Республіки Крим значення (їх виконавчих органів), районних і районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій – державні адміністратори (частина друга статті 16610 - в частині порушення місцевим дозвільним органом строків прийняття рішення про видачу документа дозвільного характеру);

…

Стаття 285. Оголошення постанови по справі про адміністративне правопорушення і вручення копії постанови
…
Постанова суду про накладення адміністративного стягнення за повторне вчинення порушення вимог законодавства у сфері ліцензування та з питань видачі документів дозвільного характеру, передбачених статтями 16610, 16612 цього Кодексу, у триденний строк з дня набрання нею законної сили направляється відповідному органу державної влади, органу місцевого самоврядування для прийняття рішення згідно із законом.	Стаття 82. Порушення вимог щодо поводження з відходами під час їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, перероблення, сортування, утилізації, знешкодження, видалення або захоронення, здійснення операцій у сфері поводження з відходами без відповідного дозволу на проведення таких операцій

Порушення вимог щодо поводження з відходами під час їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, перероблення, сортування, утилізації, знешкодження, видалення або захоронення –

тягне за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, фізичних осіб – підприємців – від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Здійснення операцій у сфері поводження з відходами без відповідного дозволу на проведення таких операцій – 

тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб, фізичних осіб – підприємців – від сімдесяти до ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 824. Змішування чи захоронення відходів, для утилізації чи видалення яких в Україні існує відповідна технологія

Змішування чи захоронення відходів, для утилізації чи видалення яких в Україні існує відповідна технологія, у тому числі відходів як вторинної сировини та небезпечних відходів у складі побутових –

тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб, фізичних осіб – підприємців від п’яти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 827. Порушення вимог законодавства у сфері хімічних джерел струму 

Порушення порядку обліку придбання та експлуатації хімічних джерел струму або порядку обліку обсягів накопичення відпрацьованих хімічних джерел струму та передачі їх на утилізацію -

тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб від трьох до п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 

Ненадання в установленому порядку інформації або надання неправдивої інформації щодо обсягів придбання та експлуатації нових хімічних джерел струму, обсягів накопичення відпрацьованих хімічних джерел струму та передачі їх на утилізацію - 

тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб від п'яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 

Непередача в установленому порядку відпрацьованих небезпечних хімічних джерел струму ємністю 7 А/год та більше на утилізацію підприємствам, що здійснюють діяльність із заготівлі та утилізації відпрацьованих хімічних джерел струму, - 

тягне за собою накладення штрафу на громадян від одного до трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п'яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 828. Порушення встановленого порядку подання декларації про відходи або неподання такої декларації

Порушення встановленого порядку подання декларації про відходи або неподання такої декларації – 

тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб, фізичних осіб – підприємців – від десяти до двадцяти п’яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 164¹º. Порушення законодавства, що регулює здійснення операцій з металобрухтом

Порушення законодавства, що регулює здійснення операцій з металобрухтом, службовою особою або іншою уповноваженою особою суб’єкта господарювання, який здійснює операції з металобрухтом, -
тягне за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Здійснення операцій з брухтом кольорових і чорних металів суб’єктом господарської діяльності, відомості про якого не включено до реєстру суб’єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, або надання приміщень та споруд для розташування незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту, організація незаконних пунктів прийому та збуту металобрухту, -
карається штрафом від двох до трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Приймання службовою або іншою уповноваженою  особою суб’єкта господарювання, який здійснює операції з металобрухтом промислового металобрухту у фізичних осіб, які не є суб’єктами господарювання, -
карається штрафом від двох до трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою та другою цієї статті,
за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, -
тягне за собою накладення штрафу від трьох до п’яти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян з конфіскацією металобрухту, а також грошей, отриманих від його реалізації з порушенням вимог законодавства.

Стаття 16610. Порушення вимог законодавства з питань видачі документів дозвільного характеру

Порушення вимог законодавства з питань видачі документів дозвільного характеру:

неповідомлення або несвоєчасне повідомлення дозвільним органом суб'єкта господарювання або адміністратора про відмову у видачі документа дозвільного характеру;

…
Виключити.

Виключити.

Виключити.

…
видача дозвільним органом документа дозвільного характеру, необхідність одержання якого не встановлена законом, -

видача дозвільним органом документа дозвільного характеру без одержання погоджень, висновків та інших документів, необхідних для видачі документа дозвільного характеру, –
…

Стаття 18844. Порушення вимог законодавства з питань надання адміністративних послуг

Порушення вимог законодавства з питань надання адміністративних послуг (крім порушень, передбачених  статтями 16610 – 16612 цього Кодексу):

неповідомлення або несвоєчасне повідомлення суб’єктом надання адміністративної послуги суб’єкта звернення або адміністратора про відмову в наданні адміністративної послуги;

порушення суб’єктом надання адміністративної послуги строків надання такої послуги;

порушення суб’єктом надання адміністративної послуги, підприємствами, установами або організаціями, що належать до сфери його управління, строків подання необхідних для надання адміністративної послуги документів або інформації;

відмова суб’єкта надання адміністративної послуги суб’єкту звернення в наданні адміністративної послуги з підстав, не встановлених законом;

стягнення із суб’єкта звернення не передбачених законом платежів за надання адміністративної послуги;

неповідомлення або несвоєчасне повідомлення адміністратором суб’єкта звернення про можливість отримання адміністративної послуги, оформленої суб’єктом надання адміністративної послуги, або відмову в наданні такої послуги;

безпідставна відмова адміністратора суб’єкту звернення у прийнятті заяви на отримання адміністративної послуги та документів, що додаються до неї;

порушення суб’єктом надання адміністративної послуги заборони стосовно приймання заяв суб’єкта звернення на отримання адміністративної послуги або видачі результатів її надання (в тому числі рішення про відмову в її наданні), якщо така послуга надається через центр надання адміністративних послуг, крім випадків подання заяв через Єдиний державний портал адміністративних послуг, –

тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від тридцяти до п’ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення, –
тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб від п’ятдесяти до сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 221. Районні, районні у місті, міські чи міськрайонні суди (судді) 

Судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 41, статтями 411 – 413, 421 – 423, частиною першою статті 44, статтями 441, 461, 462, 51, 512, частинами другою, четвертою та п’ятою статті 85, статтями 851, 88 – 882, 90, 91, 921, частинами третьою - п'ятою статті 961, статтями, 98, 101 – 103, частиною першою статті 1061, статтями 1062, 1071, частиною другою статті 112, частинами четвертою та сьомою статті 121, частиною четвертою статті 122, статтями 1222, 1224, 1225, частиною третьою статті 123, статтею 124, частиною четвертою статті 127, статтею 1271, статтею 130, частиною третьою статті 133, статтями 1351, 139, частиною четвертою статті 140, статтями 146, 1491, частиною другою статті 154, статтею 1551, частинами першою, третьою і четвертою статті 156, статтями 160, 162 – 1623, 1631 – 1634, частиною другою статті 1637, статтями, 16312, 164, 1643, 1645 – 16416, 1661 – 1664, частинами першою, другою, дев’ятою та десятою статті 1666, 1667 – 16612, 16614 – 16618, 1712, 1722 – 1729, 173 – 1732, 174, 1772, частиною третьою статті 178, частинами першою, другою і третьою статті 181, частиною другою статті 182, статтями 184 – 18511, 1865 – 1867, 187, 188, 1881, 18813, 18814, 18816, 18817, 18819, 18822, 18825, 18827, 18828, 18831, 18832, 18833, 18834, 18835, 18838, 18839, 18840, 18841, 18844, частиною першою статті 1891, статтями 1893, 190, 191, 193, 1951 – 1956, частиною першою статті 203, статтями 204 – 2061, 2122 – 21220 цього Кодексу, а також справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років.

Стаття 255. Особи, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення 

У справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати: 

1) уповноважені на те посадові особи:
…
міських рад міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення (їх виконавчих органів), Київської та Севастопольської міських, районної, районної у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, селищних рад – адміністратори (абзаци другий - четвертий частини першої статті 18844 – якщо адміністративна послуга надається через центр надання адміністративних послуг);

центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства з питань надання адміністративних послуг (стаття 18844);
…

Стаття 285. Оголошення постанови по справі про адміністративне правопорушення і вручення копії постанови
…
Постанова суду про накладення адміністративного стягнення за повторне протягом року вчинення порушення вимог законодавства у сфері ліцензування, з питань видачі документів дозвільного характеру або у сфері надання адміністративних послуг, передбачених статтями 16610, 16612, 18844 цього Кодексу, у триденний строк з дня набрання нею законної сили направляється відповідному державному органу, органу місцевого самоврядування для прийняття рішення згідно із законом.	
Господарський процесуальний кодекс України	
Стаття 1. Право на звернення до господарського суду
…
У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

…

Стаття 2. Порушення справ у господарському суді 

Господарський суд порушує справи за позовними заявами:

підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів;

Відсутня.

…

Відсутня.

Стаття 12. Справи, підвідомчі господарським судам 

Господарським судам підвідомчі: 
…
4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів; 

…

Стаття 16. Виключна підсудність справ 
…
Справи у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням юридичної особи згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.
…

Стаття 21. Сторони в судовому процесі

Сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. 

Відповідачами є підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

Стаття 22. Права та обов'язки сторін 

Відсутня.

Відсутня.

Відсутня.

Стаття 29. Участь прокурора у розгляді справ 

Прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. З метою вступу у справу прокурор може подати апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд рішення Верховним Судом України про перегляд рішення за нововиявленими обставинами або повідомити суд і взяти участь у розгляді справи, порушеної за позовом інших осіб. 

У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави, в якій зазначено про відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або про відсутність у такого органу повноважень щодо звернення до господарського суду, прокурор набуває статусу позивача. З метою вирішення питання щодо наявності підстав для ініціювання перегляду судових рішень у справі, розглянутій без участі прокурора, вступу в розгляд справи за позовом іншої особи прокурор має право знайомитися з матеріалами справи в суді, робити виписки з неї, отримувати копії документів, що знаходяться у справі. 

Про свою участь у вже порушеній справі прокурор повідомляє господарський суд письмово, а в судовому засіданні - також і усно. 

Прокурор, який бере участь у справі, несе обов'язки і користується правами сторони, крім права на укладення мирової угоди. 

Відмова прокурора від поданого ним позову не позбавляє позивача права вимагати вирішення спору по суті. 

Відмова позивача від позову, поданого прокурором в інтересах держави, не позбавляє прокурора права підтримувати позов і вимагати вирішення спору по суті.

Відсутня.	Стаття 1. Право на звернення до господарського суду
…
У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, а також особи, яким надано право захищати права та охоронювані законом інтереси інших осіб.
…

Стаття 2. Порушення справ у господарському суді 

Господарський суд порушує справи за позовними заявами:

підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів;

осіб, яким відповідно до закону надано право захищати права та охоронювані законом інтереси інших осіб;
…

Стаття 48. Офіційне оприлюднення оголошень у справах про відшкодування збитків, завданих господарському товариству його посадовою особою, визнання правочину вчиненого такою особою недійсним та повернення прибутку отриманого за результатами такого правочину

У справах про відшкодування збитків, завданих господарському товариству його посадовою особою, визнання правочину вчиненого такою особою недійсним та повернення прибутку отриманого за результатами такого правочину, судові рішення, що підлягають включенню до Єдиного державного реєстру судових рішень відповідно до Закону України «Про доступ до судових рішень», ухвали про відкладення розгляду справи, про перерву в засіданні, про поновлення провадження у справі після його зупинення, а також заяви учасників (акціонерів) про вступ у справу на стороні позивача (далі разом - процесуальні документи) підлягають офіційному оприлюдненню господарським судом на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України.

Процесуальні документи повинні бути офіційно оприлюднені не пізніш як за сім днів до судового засідання, крім ухвали про порушення справи щодо відшкодування збитків, завданих господарському товариству його посадовою особою, визнання правочину вчиненого такою особою недійсним та повернення прибутку отриманого за результатами такого правочину, які оприлюднюється не пізніш як за 20 календарних днів до дня проведення судового засідання.

Всі процесуальні документи, що стосуються справи, розміщуються на єдиній веб-сторінці, де зазначаються номер справи, найменування та адреса господарського суду, найменування господарського товариства, в інтересах якого подано позов, його поштова адреса, ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності, найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за наявності — для фізичних осіб) учасника (акціонера), яким подано позов в інтересах господарського товариства, а також інших учасників (акціонерів), які подали заяви про вступ у справу на стороні позивача,  ціна позову, дата оприлюднення кожного процесуального документа.

Стаття 12. Справи, підвідомчі господарським судам 

Господарським судам підвідомчі: 
…
4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів;

41) справи за позовом господарського товариства або його учасника (акціонера) в інтересах такого господарського товариства до посадової особи цього товариства про відшкодування у передбачених законом випадках збитків, завданих нею  товариству, визнання правочину вчиненого такою особою недійсним та повернення прибутку отриманого за результатами такого правочину;
…

Стаття 16. Виключна підсудність справ 
…
Справи у спорах, передбачених пунктами 4 і 41 статті 12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням господарського товариства, зазначеним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців.  

…

Стаття 21. Сторони в судовому процесі

Сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу, а також учасники  (акціонери) господарських товариств, які подали позов в інтересах господарського товариства, учасниками (акціонерами) якого вони є.

Відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, - фізичні особи, до яких подано позов.

Особа, яка є відповідачем або представником відповідача, не може бути одночасно позивачем чи іншим учасником цього самого судового процесу або їх представником.

Стаття 22. Права та обов'язки сторін 
…
У спорах про відшкодування збитків, завданих господарському товариству його посадовою особою, визнання правочину вчиненого такою особою недійсним та повернення прибутку отриманого за результатами такого правочину, учасники (акціонери) господарського товариства, яким відповідно до закону надано право звернення до суду в інтересах господарського товариства, мають право приєднатися до поданого господарським товариством або в інтересах господарського товариства позову, звернувшись до господарського суду з позовною заявою за правилами, передбаченими цим Кодексом, до прийняття рішення у справі.

Позивачі в одній справі про  відшкодування збитків, завданих господарському товариству його посадовою особою, визнання правочину вчиненого такою особою недійсним та повернення прибутку отриманого за результатами такого правочину, можуть доручити ведення справи одному з позивачів у справі або уповноважити на це іншу особу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У спорах про відшкодування збитків, завданих господарському товариству його посадовою особою, визнання правочину вчиненого такою особою недійсним та повернення прибутку отриманого за результатами такого правочину, відмова від позову, зменшення розміру позовних вимог, зміна предмета або підстави позову, укладення мирової угоди, відмова від апеляційної або касаційної скарги можливі лише за письмовою згодою всіх учасників (акціонерів) цього товариства, які беруть участь у справі.

Стаття 29. Участь прокурора у розгляді справ 

Прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. З метою вступу у справу прокурор може подати апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд рішення Верховним Судом України про перегляд рішення за нововиявленими обставинами або повідомити суд і взяти участь у розгляді справи, порушеної за позовом інших осіб. 

У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави, в якій зазначено про відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або про відсутність у такого органу повноважень щодо звернення до господарського суду, прокурор набуває статусу позивача. З метою вирішення питання щодо наявності підстав для ініціювання перегляду судових рішень у справі, розглянутій без участі прокурора, вступу в розгляд справи за позовом іншої особи прокурор має право знайомитися з матеріалами справи в суді, робити виписки з неї, отримувати копії документів, що знаходяться у справі. 

Про свою участь у вже порушеній справі прокурор повідомляє господарський суд письмово, а в судовому засіданні - також і усно. 

Прокурор, який бере участь у справі, несе обов'язки і користується правами сторони, крім права на укладення мирової угоди. 

Відмова прокурора від поданого ним позову не позбавляє позивача права вимагати вирішення спору по суті. 

Відмова позивача від позову, поданого прокурором в інтересах держави, не позбавляє прокурора права підтримувати позов і вимагати вирішення спору по суті.

Стаття 291. Участь у справі осіб, яким відповідно до закону надано право на звернення до суду в інтересах господарських товариств

У випадках, передбачених законом, учасники (акціонери) господарських товариств мають право звернутися до суду з позовом про відшкодування господарському товариству збитків, завданих посадовою особою такого товариства, визнання правочину вчиненого такою особою недійсним та повернення прибутку отриманого за результатами такого правочину.

Учасник (акціонер) господарського товариства, якому відповідно до закону надано право на звернення до суду в інтересах товариства,  бере участь у справі за своїм позовом, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом господарського товариства або інших учасників (акціонерів) цього господарського товариства, звернувшись до господарського суду з позовною заявою за правилами, передбаченими цим Кодексом, до прийняття рішення у справі.

У разі прийняття господарським судом позовної заяви про відшкодування збитків, завданих господарському товариству його посадовою особою, визнання правочину вчиненого такою особою недійсним та повернення прибутку отриманого за результатами такого правочину, поданої учасником (акціонером) в інтересах господарського товариства, учасником (акціонером) якого він є,  такий учасник (акціонер) набуває статусу позивача.

При розгляді справ за позовом учасника (акціонера) господарського товариства до посадової особи цього господарського товариства про відшкодування збитків, завданих нею такому товариству, визнання правочину вчиненого такою особою недійсним та повернення прибутку отриманого за результатами такого правочину, до складу учасників обов’язково залучається таке господарське товариство.

Відмова учасника (акціонера) господарського товариства від поданого ним позову не позбавляє господарське товариство та інших учасників (акціонерів) цього господарського товариства, яким відповідно до закону надано право на звернення до суду в інтересах господарського товариства, права вимагати вирішення спору по суті.

Відмова господарського товариства від позову, поданого в його інтересах учасником (акціонером) такого товариства, не позбавляє зазначеного учасника (акціонера) права вимагати вирішення спору по суті.

У разі задоволення позову рішення ухвалюється на користь товариства, в інтересах якого пред'явлено позов, крім суми судових витрат, які розподіляються за правилами, встановленими цим Кодексом.

Особа, яка є учасником судового процесу або представником такого учасника, не може бути одночасно представником іншої сторони цього ж судового процесу.	
Кримінальний кодекс України	
Стаття 194¹.  Умисне пошкодження об'єктів електроенергетики

1. Умисне пошкодження або руйнування об'єктів електроенергетики, якщо ці дії призвели або могли  призвести до порушення нормальної роботи цих об'єктів, або спричинило небезпеку для життя людей, -
карається штрафом від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

…
3. Дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, якщо вони спричинили загибель людей або інші тяжкі наслідки, -
караються позбавленням волі на строк від восьми до п'ятнадцяти років.

Стаття 213. Порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом 

1. Здійснення операцій з брухтом кольорових і чорних металів без державної реєстрації або без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством, або надання приміщень та споруд для розташування незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту, організація незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту, -
караються штрафом від п'ятисот до тисячі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами від ста до двохсот годин.

2. Дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони 
вчинені особою, раніше  судимою за злочин, передбачений цією статтею, -
караються штрафом від тисячі п'ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.	Стаття 194¹. Умисне пошкодження об’єктів електроенергетики

1. Умисне пошкодження або руйнування об’єктів електроенергетики, якщо ці дії призвели або могли призвести до порушення нормальної роботи цих об’єктів, або спричинило небезпеку для життя людей, -
крається штрафом від п’ятисот до тисячі п’ятисот неоподаткованих мінімум доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.
…
3. Дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, якщо вони спричинили загибель людей або інші наслідки, -

караються позбавленням волі на строк від восьми до п’ятнадцяти років.

Стаття 213. Порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом

1. Здійснення операцій з брухтом кольорових і чорних металів суб’єктом господарської діяльності, відомості про якого не включено до реєстру суб’єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, або надання приміщень та споруд для розташування незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту, організація незаконних пунктів прийому та збуту металобрухту, -
карається штрафом від двох до трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років або обмеження волі на строк до одного року.

2. Дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони вчинені особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, -
караються штрафом від трьох до десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.	
Земельний кодекс України	
Стаття 128. Порядок продажу земельних ділянок державної та комунальної власності громадянам та юридичним особам

8. Ціна земельної ділянки визначається за експертною грошовою оцінкою, що проводиться організаціями, які мають відповідну ліцензію на виконання цього виду робіт, на замовлення органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Ціна земельної ділянки площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд визначається за нормативною грошовою оцінкою, вказаною в технічній документації. Фінансування робіт з проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки здійснюється за рахунок внесеного покупцем авансу, що не може бути більшим ніж 20 відсотків вартості земельної ділянки, визначеної за нормативною грошовою оцінкою земельної ділянки.
…

Стаття 134. Обов'язковість продажу земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них на конкурентних засадах (земельних торгах)

2. Не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі:
…
використання земельних ділянок для потреб, пов'язаних з користуванням надрами, та спеціального водокористування відповідно до отриманих спеціальних дозволів (ліцензій);
…

Стаття 135. Земельні торги

3. Організатором земельних торгів є фізична або юридична особа - власник земельної ділянки, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, що здійснює реалізацію права державної чи комунальної власності на земельні ділянки, або державний виконавець у разі виконання рішень, що підлягають примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", які уклали з виконавцем земельних торгів договір про проведення земельних торгів.
Виконавцем земельних торгів є суб'єкт господарювання, який має ліцензію на проведення земельних торгів та уклав з організатором земельних торгів договір про їх проведення.
…	Стаття 128. Порядок продажу земельних ділянок державної та комунальної власності громадянам та юридичним особам

8. Ціна земельної ділянки визначається за експертною грошовою оцінкою, що проводиться організаціями на замовлення органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Ціна земельної ділянки площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд визначається за нормативною грошовою оцінкою, вказаною в технічній документації. Фінансування робіт з проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки здійснюється за рахунок внесеного покупцем авансу, що не може бути більшим ніж 20 відсотків вартості земельної ділянки, визначеної за нормативною грошовою оцінкою земельної ділянки.

…

Стаття 134. Обов'язковість продажу земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них на конкурентних засадах (земельних торгах)

2. Не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі:
…
використання земельних ділянок для потреб, пов'язаних з користуванням надрами, та спеціального водокористування відповідно до отриманих спеціальних дозволів;
…

Стаття 135. Земельні торги

3. Організатором земельних торгів є фізична або юридична особа - власник земельної ділянки, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, що здійснює реалізацію права державної чи комунальної власності на земельні ділянки, або державний виконавець у разі виконання рішень, що підлягають примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", які уклали з виконавцем земельних торгів договір про проведення земельних торгів.
Виконавцем земельних торгів є суб'єкт господарювання, який уклав з організатором земельних торгів договір про їх проведення.
…	
Господарський кодекс України	
Стаття 89. Управління господарським товариством 
…
2. Посадовими особами товариства визнаються голова та члени виконавчого органу, голова ревізійної комісії (ревізор), а у разі створення ради товариства (спостережної ради) - голова і члени цієї ради. Обмеження щодо поєднання однією особою зазначених посад встановлюються законом.

…	Стаття 89. Управління господарським товариством 
…
2. Посадовими особами господарського товариства є фізичні особи – голова та члени наглядової ради, виконавчого органу, ревізійної комісії, ревізор товариства, а також голова та члени іншого органу товариства, які наділені повноваженнями з управління товариством, якщо утворення такого органу передбачено установчими документами товариства. Обмеження щодо поєднання однією особою зазначених посад встановлюються законом.
…	
Цивільний  кодекс України	
Стаття 116. Права учасників господарського товариства

1. Учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом:
…

…

Стаття 245. Форма довіреності
…
5. Довіреність на право участі та голосування на загальних зборах може посвідчуватися реєстратором, депозитарієм, зберігачем, нотаріусом та іншими посадовими особами, які вчиняють нотаріальні дії, чи в іншому порядку, передбаченому законодавством.	Стаття 116. Права учасників господарського товариства

1. Учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом: 
…
6) на отримання відшкодування від товариства своїх витрат у зв’язку з судовим розглядом справи за позовом до посадової особи товариства про відшкодування завданих товариству збитків — у межах фактично одержаних товариством сум.
…
3. Учасники (учасник) товариства, які сукупно є власниками 10 і більше відсотків статутного капіталу товариства, мають право звернутися до суду з позовом в інтересах такого товариства про відшкодування товариству збитків, завданих посадовою особою цього товариства своїми діями (бездіяльністю), визнання правочину вчиненого такою особою недійсним та повернення прибутку отриманого за результатами такого правочину, якщо:

збитки були завдані діями, вчиненими посадовою особою з перевищенням або зловживанням службовими повноваженнями, що встановлено вироком суду;

збитки були завдані діями посадової особи, вчиненими з порушенням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення подібних дій, встановленої установчими документами товариства;

збитки були завдані діями посадової особи, вчиненими з дотриманням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення відповідних дій, встановленої товариством, але для отримання такого погодження та (або) дотримання процедури прийняття рішень посадова особа товариства подала недостовірну інформацію;

збитки були завдані бездіяльністю посадової особи у випадку, коли вона була зобов’язана вчинити певні дії відповідно до покладених на неї обов’язків.

Стаття 245. Форма довіреності
…
5. Довіреність на право участі та голосування на загальних зборах, видана фізичною особою, посвідчується нотаріусом та іншими посадовими особами, які вчиняють нотаріальні дії, а також може посвідчуватися депозитарною установою у визначеному Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку порядку. Довіреність на право участі та голосування на загальних зборах від імені юридичної особи видається в порядку, встановленому статтею 246 цього Кодексу, та не потребує посвідчення.	
Митний кодекс України	
Стаття 405. Ліцензія та дозволи, що надаються підприємствам
1. На здійснення митної брокерської діяльності видаються ліцензії. На провадження видів діяльності, зазначених у пунктах 2–6 статті 404 цього Кодексу, надаються дозволи. Підприємства, які отримали такі дозволи, включаються до відповідних реєстрів, які ведуться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, відповідно до статті 415 цього Кодексу. Таким підприємствам видаються витяги із зазначених реєстрів.
2. Набуття права на провадження видів діяльності, зазначених у пунктах 2-6 статті 404 цього Кодексу, без отримання відповідного дозволу не допускається, за винятком випадків, передбачених главою 2 цього Кодексу.

Стаття 408. Особливі умови отримання ліцензії та дозволів
1. Необхідною умовою для отримання дозволу на відкриття та експлуатацію вантажного митного комплексу є наявність у підприємства ліцензії на здійснення митної брокерської діяльності, дозволів на відкриття та експлуатацію складу тимчасового зберігання відкритого типу та на відкриття та експлуатацію митного складу відкритого типу.
2. Ліцензія на здійснення митної брокерської діяльності видається у порядку та на умовах, визначених Законом України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності".

Стаття 412. Зупинення дії та анулювання дозволу
…
3. Дозвіл анулюється:
…
6) у разі анулювання іншого дозволу, ліцензії, наявність яких є необхідною відповідно до статті 408 цього Кодексу.

Стаття 415. Реєстри підприємств, яким надаються дозволи та ліцензії
…	Стаття 405. Дозволи, що надаються підприємствам

1. На провадження видів діяльності, зазначених у пунктах 1–6 статті 404 цього Кодексу, надаються дозволи. Підприємства, які отримали такі дозволи, включаються до відповідних реєстрів, які ведуться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, відповідно до статті 415 цього Кодексу. Таким підприємствам видаються витяги із зазначених реєстрів.

2. Набуття права на провадження видів діяльності, зазначених у пунктах 1-6 статті 404 цього Кодексу, без отримання відповідного дозволу не допускається, за винятком випадків, передбачених главою 2 цього Кодексу.

Стаття 408. Особливі умови отримання дозволів

Необхідною умовою для отримання дозволу на відкриття та експлуатацію вантажного митного комплексу є наявність у підприємства дозволів на відкриття та експлуатацію складу тимчасового зберігання відкритого типу та на відкриття та експлуатацію митного складу відкритого типу.

Стаття 412. Зупинення дії та анулювання дозволу
…
3. Дозвіл анулюється:
…
6) у разі анулювання іншого дозволу, наявність яких є необхідною відповідно до статті 408 цього Кодексу.

Стаття 415. Реєстри підприємств, яким надаються дозволи
…	
Закон України “Про господарські товариства”	
Стаття 23. Органи управління товариством та їх посадові особи 
…
Посадовими особами органів управління товариства визнаються голова та члени виконавчого органу, голова ревізійної комісії, а у товариствах, де створена наглядова рада товариства, - голова та члени ради наглядової ради товариства.

…	Стаття 23. Органи управління товариством та їх посадові особи 
…
Посадовими особами органів товариства (посадовими особами товариства) є фізичні особи – голова та члени наглядової ради, ревізійної комісії, ревізор товариства, а також голова та члени іншого органу товариства, які наділені повноваженнями з управління товариством, якщо утворення такого органу передбачено установчими документами товариства.
…	
Закон України “Про ветеринарну медицину”	
Стаття 1. Визначення основних термінів

У цьому Законі терміни вживаються в такому значенні:
…
дозвіл на ввезення – документ дозвільного характеру, яким надається право на ввезення на територію України товарів, виданий Департаментом;
…

Стаття 32. Видача відповідних ветеринарних документів
…
2. Об'єкти державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду супроводжуються такими ветеринарними документами: 
…
2) ветеринарні свідоцтва (для України - форми № 1 та № 2) - при переміщенні за межі території Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, районів, міст;

…

Стаття 72. Імпорт ветеринарних препаратів для особливих цілей

1. Ветеринарні препарати, які не зареєстровані та мають дозвіл на ввезення, дозволяється ввозити на територію України з метою:
…

Стаття 82. Товари та інші продукти, ввезення яких на територію України заборонено
…
2. Забороняється  ввезення   на   територію   України   живих патогенних   мікроорганізмів  (у  тому  числі  бактерій,  вірусів, грибків,  рикетсій,  мікоплазми,  інших  патогенних  мікробів)  та патологічного  матеріалу,  що містить збудників хвороб тварин,  за винятком ввезення на територію України з метою проведення наукових досліджень чи для інших дозволених цілей.

3. Ввезення на територію України мікроорганізмів та патологічного матеріалу, що містить збудників хвороб тварин, дозволяється на підставі дозволу на ввезення на територію України, який видається Департаментом згідно із статтею 83 цього Закону.
…

Стаття 85. Вимоги до вантажів товарів, що ввозяться на територію України або переміщуються транзитом

1. Вантажі з товарами, що ввозяться на територію України, повинні: 
…
3) супроводжуватися дозволом на ввезення на територію України, якщо це вимагається ветеринарно-санітарними заходами;
…

Стаття 87. Стандартний прикордонний ветеринарно-санітарний контроль

1. Усі об'єкти ветеринарно-санітарного контролю і нагляду, що ввозяться на територію України чи переміщуються територією України, підлягають стандартному прикордонному ветеринарно-санітарному контролю у формі інспектування, яке проводиться шляхом: 

1) перевірки дійсності дозволу на ввезення на територію України, який супроводжує вантаж; 
…

2. Ввезення вантажу в Україну або його транзит територією України здійснюється за таких умов: 

1) вантаж супроводжується дійсним дозволом на ввезення на територію України, якщо такий дозвіл вимагається згідно з ветеринарно-санітарними заходами;
…
…
4. Розширений ветеринарно-санітарний контроль вантажу проводиться у разі, якщо вантаж визначено для проведення останнього в межах програми вибіркового ветеринарно-санітарного контролю або якщо на підставі професійного висновку державного прикордонного інспектора ветеринарної медицини ризик для здоров'я тварин чи людей, який становить вантаж, є високим. При оцінці ризику для здоров'я тварин та людей, який становить товар у вантажі, слід брати до уваги:: 
…
3) здійснення відповідних ветеринарно-санітарних заходів стосовно товарів, як це зазначається у дозволі на ввезення на територію України, перед та/або після ввезення, якщо це необхідно;
…

Стаття 91. Обмеження ввезення на територію України та транзиту внаслідок спалаху особливо небезпечної хвороби, занесеної до списку МЕБ, у країні походження або транзиту

1. Ввезення імпортного або транзитного вантажу з тваринами не дозволяється незалежно від наявності дозволу на ввезення на територію України або транзит, якщо:
…

Стаття 96. Заходи, що здійснюються у зв'язку із загрозою хвороби тварин

Якщо існує високий ризик занесення збудників хвороби тварин, що підлягає повідомленню, на територію України з території сусідньої країни або її передачі через експортні чи транзитні вантажі, Головний державний інспектор ветеринарної медицини України може видати розпорядження про встановлення на території, де є така загроза: 
…
2) заборони, обмежень або режиму обов'язкового попереднього умовного дозволу на ввезення на територію України, вивезення з території України або транзит товарів у зв'язку з ризиком, пов'язаним з переміщенням товарів з таких територій або через них;
…	Стаття 1. Визначення основних термінів

У цьому Законі терміни вживаються в такому значенні:
…
Виключити.

…

Стаття 32. Видача відповідних ветеринарних документів
…
2. Об'єкти державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду супроводжуються такими ветеринарними документами: 
…
2) ветеринарні свідоцтва (для України - форми № 1, № 2) - при переміщенні за межі території Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, районів, міст (крім харчових продуктів тваринного походження для споживання людиною);
…

Стаття 72. Імпорт ветеринарних препаратів для особливих цілей

1. Ветеринарні препарати, які не зареєстровані, дозволяється ввозити на територію України виключно з метою:

…

Стаття 82. Товари та інші продукти, ввезення яких на територію України заборонено
…
2. Забороняється ввезення на територію України живих патогенних мікроорганізмів (у тому числі бактерій,
вірусів, грибків, рикетсій, мікоплазми, інших патогенних мікробів) та патологічного матеріалу, що містить збудників хвороб тварин, за винятком ввезення на територію України з метою проведення наукових досліджень чи для інших цілей, передбачених законом.

Виключити.

…

Стаття 85. Вимоги до вантажів товарів, що ввозяться на територію України або переміщуються транзитом

1. Вантажі з товарами, що ввозяться на територію України, повинні: 
…
Виключити.

…

Стаття 87. Стандартний прикордонний ветеринарно-санітарний контроль

1. Усі об'єкти ветеринарно-санітарного контролю і нагляду, що ввозяться на територію України чи переміщуються територією України, підлягають стандартному прикордонному ветеринарно-санітарному контролю у формі інспектування, яке проводиться шляхом: 

Виключити.
…

2. Ввезення вантажу в Україну або його транзит територією України здійснюється за таких умов: 

Виключити.

…
…
4. Розширений ветеринарно-санітарний контроль вантажу проводиться у разі, якщо вантаж визначено для проведення останнього в межах програми вибіркового ветеринарно-санітарного контролю або якщо на підставі професійного висновку державного прикордонного інспектора ветеринарної медицини ризик для здоров'я тварин чи людей, який становить вантаж, є високим. При оцінці ризику для здоров'я тварин та людей, який становить товар у вантажі, слід брати до уваги:: 
…
3) здійснення відповідних ветеринарно-санітарних заходів стосовно товарів перед та/або після ввезення, якщо це необхідно;

…

Стаття 91. Обмеження ввезення на територію України та транзиту внаслідок спалаху особливо небезпечної хвороби, занесеної до списку МЕБ, у країні походження або транзиту

1. Ввезення імпортного або транзитного вантажу з тваринами не дозволяється, якщо:

…

Стаття 96. Заходи, що здійснюються у зв'язку із загрозою хвороби тварин

Якщо існує високий ризик занесення збудників хвороби тварин, що підлягає повідомленню, на територію України з території сусідньої країни або її передачі через експортні чи транзитні вантажі, Головний державний інспектор ветеринарної медицини України може видати розпорядження про встановлення на території, де є така загроза: 
…
2) заборони, обмежень на ввезення на територію України, вивезення з території України або транзит товарів у зв'язку з ризиком, пов'язаним з переміщенням товарів з таких територій або через них;

…	
Закон України “Про охорону праці”	
Стаття 21. Додержання вимог щодо охорони праці під час проектування, будівництва (виготовлення) та реконструкції підприємств, об'єктів і засобів виробництва
…
Проектування виробничих об'єктів, розроблення нових технологій, засобів виробництва, засобів колективного та індивідуального захисту працюючих повинні провадитися з урахуванням вимог щодо охорони праці. Не допускається виготовлення і впровадження нових для даного підприємства технологій і зазначених засобів без попередньої експертизи робочого проекту або робочої документації на їх відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці. Фінансування цих робіт може провадитися лише після одержання позитивних результатів експертизи. Експертиза проектів будівництва проводиться відповідно до статті 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".
…	Стаття 21. Додержання вимог щодо охорони праці під час проектування, будівництва (виготовлення) та реконструкції підприємств, об'єктів і засобів виробництва
…
Проектування виробничих об'єктів, розроблення нових технологій, засобів виробництва, засобів колективного та індивідуального захисту працюючих повинні провадитися з урахуванням вимог щодо охорони праці. Експертиза проектів будівництва на їх відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці проводиться відповідно до статті 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

…	
Закон України “Про основи містобудування”	
Стаття 2. Головні напрями містобудівної діяльності 

Головними напрямами містобудівної діяльності є:
…
ліцензування певних видів господарської діяльності у будівництві в порядку, встановленому законодавством. 

Стаття 8. Зміст державного регулювання у сфері містобудування

Державне регулювання у сфері містобудування полягає в:
…
ліцензування певних видів господарської діяльності у будівництві в порядку, встановленому законом.

Стаття 9. Компетенція Кабінету Міністрів України у сфері містобудування

До компетенції Кабінету Міністрів України у сфері містобудування належить:
…
визначення порядку:
…
ліцензування певних видів господарської діяльності у будівництві;

…

Стаття 10. Компетенція Автономної Республіки Крим у сфері містобудування

До компетенції Автономної Республіки Крим у сфері містобудування належить:
…
ліцензування спеціальних видів робіт у проектуванні та будівництві в порядку, встановленому законодавством;

…	Стаття 2. Головні напрями містобудівної діяльності

Головними напрямами містобудівної діяльності є:
…
ліцензування певних видів господарської діяльності у будівництві об’єктів IV i V категорій складності за переліком видів робіт, що визначається Кабінетом Міністрів України, в порядку, встановленому законодавством.

Стаття 8. Зміст державного регулювання у сфері містобудування

Державне регулювання у сфері містобудування полягає в:
…
ліцензування певних видів господарської діяльності у будівництві об’єктів IV i V категорій складності за переліком видів робіт, що визначається Кабінетом Міністрів України, в порядку, встановленому законом.

Стаття 9. Компетенція Кабінету Міністрів України у сфері містобудування

До компетенції Кабінету Міністрів України у сфері містобудування належить:
…
визначення порядку:
…
ліцензування певних видів господарської діяльності у будівництві об’єктів IV i V категорій складності за переліком видів робіт, що визначається Кабінетом Міністрів України;
…

Стаття 10. Компетенція Автономної Республіки Крим у сфері містобудування

До компетенції Автономної Республіки Крим у сфері містобудування належить:
…
ліцензування спеціальних видів робіт у проектуванні та будівництві об’єктів IV i V категорій складності за переліком видів робіт, що визначається Кабінетом Міністрів України, в порядку, встановленому законодавством;
…	
Закон України “Основи законодавства України про охорону здоров'я”	
Стаття 141. Система стандартів у сфері охорони здоров'я 
…
Систему стандартів у сфері охорони здоров'я складають державні соціальні нормативи та галузеві стандарти. 
Галузевими стандартами у сфері охорони здоров'я є: 
…
табель матеріально-технічного оснащення - документ, що визначає мінімальний перелік обладнання, устаткування та засобів, необхідних для оснащення конкретного типу закладу охорони здоров'я, його підрозділу, а також для забезпечення діяльності фізичних осіб - підприємців, що провадять господарську діяльність з медичної практики за певною спеціальністю (спеціальностями);

…
Додержання стандартів медичної допомоги (медичних стандартів), клінічних протоколів, табелів матеріально-технічного оснащення є обов'язковим для всіх закладів охорони  здоров'я, а також для фізичних осіб - підприємців, що провадять господарську діяльність з медичної практики.

Стаття 34. Лікуючий лікар 

Лікуючий лікар - лікар закладу охорони здоров'я або лікар, який провадить господарську діяльність з медичної практики як фізична особа - підприємець і який надає медичну допомогу пацієнту в період його обстеження та лікування.

…

Стаття 60. Забезпечення дітей і підлітків медичною допомогою

Медична допомога дітям надається закладами охорони здоров'я та лікарями, що провадять господарську діяльність з медичної практики як фізичні особи - підприємці. До державних дитячих санаторіїв путівки дітям надаються безплатно.

…

Стаття 69. Медико-соціальна експертиза втрати працездатності та стійкого розладу функцій організму 

Медична експертиза з тимчасової втрати працездатності громадян проводиться лікарем або комісією лікарів у закладах охорони здоров'я незалежно від форми власності, а також лікарями, що провадять господарську діяльність з медичної практики, як фізичні особи - підприємці.

…

Стаття 741. Право на зайняття народною медициною (цілительством) 

Народна медицина (цілительство) - методи оздоровлення, профілактики, діагностики і лікування, що ґрунтуються на досвіді багатьох поколінь людей, усталені в народних традиціях і не потребують державної реєстрації. 

Особи, які не мають спеціальної медичної освіти, зареєстровані в установленому законом порядку як фізичні особи - підприємці та отримали спеціальний дозвіл на зайняття народною медициною (цілительством), виданий центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я, мають право на зайняття народною медициною (цілительством). 

Кваліфікаційні вимоги до фізичних осіб - підприємців, які займаються народною медициною (цілительством), та умови зайняття народною медициною (цілительством) встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я. 

Порядок видачі спеціального дозволу на зайняття народною медициною (цілительством), перелік документів, необхідних для його одержання, та порядок анулювання спеціального дозволу на зайняття народною медициною (цілительством) встановлюються Кабінетом Міністрів України. 

Строк дії спеціального дозволу на зайняття народною медициною (цілительством) становить п'ять років. 

Рішення про видачу або відмову у видачі спеціального дозволу на зайняття народною медициною (цілительством) приймається протягом тридцяти робочих днів з дня надання документів. 

За видачу спеціального дозволу на зайняття народною медициною (цілительством), його дубліката та переоформлення справляється плата, розмір якої встановлюється Кабінетом Міністрів України. 

Державний нагляд (контроль) за виконанням фізичними особами - підприємцями умов зайняття народною медициною (цілительством) здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я, шляхом проведення планових або позапланових перевірок відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". 

Підставою для відмови у видачі спеціального дозволу на зайняття народною медициною (цілительством) є: 

недостовірність відомостей у документах, поданих для отримання спеціального дозволу; 

невідповідність заявника кваліфікаційним вимогам для зайняття народною медициною (цілительством) згідно з поданими документами. 

Підставою для переоформлення спеціального дозволу є зміна місцезнаходження фізичної особи - підприємця або місця зайняття народною медициною (цілительством). 

Підставою для анулювання спеціального дозволу на зайняття народною медициною (цілительством) є: 

заява цілителя про анулювання спеціального дозволу; 

припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця; 

повторне порушення цілителем умов для зайняття народною медициною (цілительством); 

виявлення недостовірних відомостей у документах, поданих для отримання спеціального дозволу; 

встановлення факту передачі спеціального дозволу іншій особі для зайняття народною медициною (цілительством); 

невиконання розпорядження про усунення порушень умов для зайняття народною медициною (цілительством); 

неможливість цілителя забезпечити дотримання умов для зайняття народною медициною (цілительством); 

відмова цілителя у проведенні перевірки дотримання умов для зайняття народною медициною (цілительством); 

смерть фізичної особи - підприємця. 

Зайняття народною медициною (цілительством) з порушенням встановлених законодавством вимог тягне за собою відповідальність згідно із законом. 

Забороняється здійснення цілительства з використанням засобів масової інформації.	Стаття 141. Система стандартів у сфері охорони здоров'я 

Систему стандартів у сфері охорони здоров'я складають державні соціальні нормативи та галузеві стандарти. 
Галузевими стандартами у сфері охорони здоров'я є: 
…
табель матеріально-технічного оснащення - документ, що визначає мінімальний перелік обладнання, устаткування та засобів, необхідних для оснащення конкретного типу закладу охорони здоров'я, його підрозділу, а також для забезпечення діяльності фізичних осіб - підприємців, що провадять господарську діяльність з медичної практики, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, за певною спеціальністю (спеціальностями);
…
Додержання стандартів медичної допомоги (медичних стандартів), клінічних протоколів, табелів матеріально-технічного оснащення є обов'язковим для всіх закладів охорони  здоров'я, а також для фізичних осіб - підприємців, що провадять господарську діяльність з медичної практики, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Стаття 34. Лікуючий лікар

Лікуючий лікар - лікар закладу охорони здоров'я або лікар, який провадить господарську діяльність з медичної практики, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, як фізична особа - підприємець і який надає медичну допомогу пацієнту в період його обстеження та лікування.
…

Стаття 60. Забезпечення дітей і підлітків медичною допомогою

Медична допомога дітям надається закладами охорони здоров'я та лікарями, що провадять господарську діяльність з медичної практики, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, як фізичні особи - підприємці. До державних дитячих санаторіїв путівки дітям надаються безплатно.
…

Стаття 69. Медико-соціальна експертиза втрати працездатності та стійкого розладу функцій організму 

Медична експертиза з тимчасової втрати працездатності громадян проводиться лікарем або комісією лікарів у закладах охорони здоров'я незалежно від форми власності, а також лікарями, що провадять господарську діяльність з медичної практики, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, як фізичні особи - підприємці.
…

Стаття 741. Право на зайняття народною медициною (цілительством) 

Народна медицина (цілительство) - методи оздоровлення, профілактики, діагностики і лікування, що ґрунтуються на досвіді багатьох поколінь людей, усталені в народних традиціях і не потребують державної реєстрації. 

Народною медициною (цілительством) мають право займатися особи, зареєстровані в установленому законом порядку як фізичні особи – підприємці.  

Кваліфікаційні вимоги до фізичних осіб - підприємців, які займаються народною медициною (цілительством), та умови зайняття народною медициною (цілительством) встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я. 

Виключити.

Виключити.

Виключити.

Виключити.

Державний нагляд (контроль) за виконанням фізичними особами - підприємцями умов зайняття народною медициною (цілительством) здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я, шляхом проведення планових або позапланових перевірок відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". 

Виключити.

Виключити.

Виключити.

Зайняття народною медициною (цілительством) з порушенням встановлених законодавством вимог тягне за собою відповідальність згідно із законом. 

Забороняється здійснення цілительства з використанням засобів масової інформації.	
Закон України “Про карантин рослин”	
Стаття 7. Повноваження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері карантину рослин 
…
Проведення фумігації (знезараження) об'єктів регулювання, які переміщуються через державний кордон України та  карантинні  зони, підлягає ліцензуванню відповідно до закону. 
… 	Стаття 7. Повноваження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері карантину рослин 
…
Виключити.

…	
Закон України “Про племінну справу у тваринництві”	
Стаття 7. Права та обов'язки суб'єктів племінної справи у тваринництві

Суб'єкти племінної справи у тваринництві (власники племінних (генетичних) ресурсів) зобов'язані:
…
зареєструватися та отримати в установленому порядку ліцензію на право провадження господарської діяльності з торгівлі племінними (генетичними) ресурсами, проведення генетичної експертизи походження та аномалій тварин;
…
Стаття 9. Організація племінної справи у тваринництві
 
Господарська діяльність у племінній справі у тваринництві, пов'язана з торгівлею племінними (генетичними) ресурсами, проведенням  генетичної експертизи походження та аномалій тварин, підлягає ліцензуванню та реєстрації відповідно до законодавства.
…	Стаття 7. Права та обов'язки суб'єктів племінної справи у тваринництві

…
Виключити.

Стаття 9. Організація племінної справи у тваринництві
 
Господарська діяльність у племінній справі у тваринництві, пов'язана з торгівлею племінними (генетичними) ресурсами, проведенням генетичної експертизи походження та аномалій тварин, підлягає реєстрації відповідно до законодавства.

…	
Закон України “Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності”	
Стаття 2. Відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності
…
4. Суб'єкти містобудування, які здійснюють господарську діяльність, пов'язану із створенням об'єктів архітектури, що підлягає ліцензуванню, чи доручають виконання окремих видів робіт відповідальним виконавцям, які згідно із законодавством повинні мати кваліфікаційний сертифікат, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення:

…	Стаття 2. Відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності
…
4. Суб'єкти містобудування, які здійснюють господарську діяльність з будівництва об’єктів IV i V категорій складності за переліком видів робіт, які визначаються Кабінетом Міністрів України, що підлягає ліцензуванню, чи доручають виконання окремих видів робіт відповідальним виконавцям, які згідно із законодавством повинні мати кваліфікаційний сертифікат, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення :
…	
Закон України “Про пестициди і агрохімікати”	
Стаття 1. Визначення термінів
…
Відсутня.

Стаття 7. Державна реєстрація пестицидів і агрохімікатів 
…
Державна реєстрація пестицидів і агрохімікатів є підставою для здійснення державного контролю шляхом запровадження санітарних заходів (процедур експертизи, інспектування, сертифікації та ухвалення) щодо наявності в харчових продуктах дозволеної центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, кількості залишків пестицидів і агрохімікатів у харчових продуктах, що реалізуються на ринку України.

Стаття 9. Діяльність, пов'язана з виробництвом і торгівлею пестицидами та агрохімікатами

Господарська діяльність у сфері торгівлі пестицидами та агрохімікатами (тільки  регуляторами росту рослин) провадиться на підставі ліцензії в порядку, встановленому законом.

Ліцензії на торгівлю пестицидами  та  агрохімікатами  (тільки регуляторами росту рослин) видають органи  виконавчої  влади, визначені Кабінетом Міністрів України.
…

Стаття 10. Вимоги до пакування та маркування 
…
Сертифікація пестицидів і агрохімікатів на відповідність вимогам державних стандартів та інших нормативних документів з стандартизації здійснюється в державній системі сертифікації УкрСЕПРО.

Стаття 11. Загальні вимоги  до транспортування,                 зберігання, застосування, утилізації, знищення та знешкодження пестицидів і агрохімікатів та торгівлі ними.
…
Продаж населенню пестицидів і агрохімікатів здійснюється у 
дрібнофасованому вигляді та з обов'язковою наявністю інструкції щодо безпечного їх застосування.

Відсутня.

Відсутня.

Господарська діяльність у сфері зберігання та  застосування пестицидів і агрохімікатів підлягає  обов'язковому страхуванню, умови та порядок якого визначаються законодавством.

Стаття 161. Компетенція центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, у сфері діяльності, пов'язаної з пестицидами і агрохімікатами 

До компетенції центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, у сфері діяльності, пов'язаної з пестицидами і агрохімікатами, належить: 
…
розробка та затвердження за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, методик визначення відповідності пестицидів і агрохімікатів сертифікатам якості та методичних вказівок визначення вмісту залишкових кількостей пестицидів у воді, ґрунті та сільськогосподарській продукції.
…	Стаття 1. Визначення термінів
…
фумігант — високотоксичний пестицид, хімічна речовина якого в газоподібному стані за певної температури, тиску та концентрації знищує окремі шкідливі організми.

Стаття 7. Державна реєстрація пестицидів і агрохімікатів 
…
Державна реєстрація пестицидів і агрохімікатів є підставою для здійснення державного контролю шляхом запровадження санітарних заходів (процедур експертизи, інспектування та ухвалення) щодо наявності в харчових продуктах дозволеної центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, кількості залишків пестицидів і агрохімікатів у харчових продуктах, що реалізуються на ринку України.

Стаття 9. Діяльність, пов'язана з виробництвом і торгівлею пестицидами та агрохімікатами

Виключити.

…

Стаття 10. Вимоги до пакування та маркування 
…
Виключити.

Стаття 11. Загальні вимоги  до транспортування,                 зберігання, застосування, утилізації, знищення та знешкодження пестицидів і агрохімікатів та торгівлі ними.
…
Продаж населенню пестицидів і агрохімікатів здійснюється у 
дрібнофасованому вигляді та з обов'язковою наявністю інструкції щодо безпечного їх застосування.

Продаж, проведення будь-яких операцій, пов’язаних з передачею прав власності щодо фумігантів, дозволяється виключно для суб’єктів господарювання, які провадять господарську діяльність з проведення фумігації (знезараження), і з торгівлі пестицидами та агрохімікатами (тільки регуляторами росту рослин).

Застосування фумігантів дозволяється лише для працівників суб’єкта господарювання, який провадить господарську діяльність з проведення фумігації (знезараження).

Господарська діяльність у сфері зберігання та  застосування пестицидів і агрохімікатів підлягає  обов'язковому страхуванню, умови та порядок якого визначаються законодавством.

Стаття 161. Компетенція центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, у сфері діяльності, пов'язаної з пестицидами і агрохімікатами 

До компетенції центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, у сфері діяльності, пов'язаної з пестицидами і агрохімікатами, належить: 
…
розробка та затвердження за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, методичних вказівок визначення вмісту залишкових кількостей пестицидів у воді, ґрунті та сільськогосподарській продукції.

…	
Закон України “Про донорство крові та її компонентів”	
Стаття 15. Установи, заклади та інші суб'єкти, що здійснюють взяття, переробку, зберігання, реалізацію донорської крові, її компонентів та препаратів
…
Взяття, переробка, зберігання донорської крові та її компонентів, реалізація їх та виготовлених з них препаратів закладами охорони здоров'я та їх підрозділами, зазначеними у частині першій цієї статті, а також переробка і зберігання донорської крові та її компонентів, реалізація виготовлених з них препаратів суб'єктами, зазначеними у частині другій цієї статті, дозволяється лише за наявності відповідної ліцензії, виданої центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері протидії ВІЛ-інфекції/СНІДу та інших соціально небезпечних захворювань.
…	Стаття 15. Установи, заклади та інші суб'єкти, що здійснюють взяття, переробку, зберігання, реалізацію донорської крові, її компонентів та препаратів
…
Виключити.

…	
Закон України “Про туризм”	
Стаття 5. Учасники відносин, що виникають при здійсненні туристичної діяльності 
…
Суб'єктами, що здійснюють та/або забезпечують туристичну діяльність (далі - суб'єкти туристичної діяльності), є:

туристичні оператори (далі - туроператори) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність;
…

Відсутня.

Стаття 6. Основні способи та цілі державного регулювання в галузі туризму. Основні пріоритетні напрями державної політики в галузі туризму
…
Реалізація державної політики в галузі туризму здійснюється шляхом:
…
ліцензування в галузі туризму, стандартизації і сертифікації туристичних послуг, визначення кваліфікаційних вимог до посад фахівців туристичного супроводу;
…

Стаття 10. Повноваження центральних органів виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сфері туризму та курортів

1. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері туризму та курортів: 
…
бере участь у розробці стандартів, діяльності з метрології та сертифікації, у проведенні робіт з підтвердження відповідності в законодавчо регульованій сфері;
…

Стаття 11. Повноваження Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевого самоврядування в галузі туризму

1. Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації в межах своїх повноважень:
…
вносять у встановленому порядку до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері туризму та курортів, пропозиції про анулювання відповідної ліцензії;
…

Стаття 17. Ліцензування туристичної діяльності 

З метою створення рівних можливостей суб'єктам туристичної діяльності на ринку туристичних послуг та забезпечення захисту прав і законних інтересів громадян, захисту навколишнього природного середовища, підвищення рівня туристичного обслуговування здійснюється ліцензування туроператорської діяльності.

Суб'єкт підприємницької діяльності, який отримав ліцензію на туроператорську діяльність, має виключне право на надання послуг з оформлення документів для виїзду за межі України. Туроператор може здійснювати також і турагентську діяльність.
…
Суб'єкт господарювання не має права у своїй назві використовувати слово "туроператор" без отримання ним ліцензії на здійснення туроператорської діяльності.

Не може бути видана ліцензія на туроператорську діяльність суб'єкту підприємницької діяльності із назвою, тотожною назві іншого суб'єкта підприємницької діяльності, якому ліцензія видана раніше і інформація про нього внесена до відповідного реєстру.

Стаття 18. Сертифікація і стандартизація у сфері туристичної діяльності

Державна система стандартизації у сфері туристичної діяльності спрямована на: 
…
створення нормативної бази функціонування систем стандартизації і сертифікації товарів, робіт, послуг. 

Сертифікація товарів, робіт, послуг у сфері туристичної діяльності здійснюється з метою: 

запобігання реалізації товарів, робіт, послуг, небезпечних для життя, здоров'я людей, майна і довкілля; 

сприяння споживачам у свідомому виборі товарів, робіт, послуг; 

забезпечення дотримання обов'язкових норм, правил, вимог щодо охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів та забезпечення екологічної безпеки; 

гармонізації стандартів, норм і правил з міжнародними стандартами, рекомендаціями, нормами і правилами, що стосуються вимог до об'єктів відвідування і туристичних послуг, взаємодії туроператорів, використання обмежених туристичних ресурсів, якості і видів туристичних послуг. 

Перелік туристичних послуг, що підлягають обов'язковій сертифікації стосовно безпеки для життя та здоров'я людей, захисту їх майна та охорони довкілля, порядок проведення сертифікації послуг у сфері туристичної діяльності визначаються Кабінетом Міністрів України відповідно до закону. 

Підтвердження відповідності туристичних послуг здійснюється в установленому порядку.

Стаття 19. Встановлення категорій об'єктів туристичної інфраструктури
…
Забороняється надавати послуги з розміщення без наявності свідоцтва про встановлення відповідної категорії.

Стаття 191. Інформування споживачів про умови надання туристичних послуг
…
До укладення договору на туристичне обслуговування споживачеві туристичного продукту надається інформація про:
…
3) туроператора (турагента), його місцезнаходження, поштові реквізити, контактний телефон, наявність ліцензії на провадження туристичної діяльності, сертифікатів відповідності та інші відомості відповідно до законодавства про захист прав споживачів;
…

Стаття 23. Ваучер
…
У договорі на туристичне обслуговування, укладеному шляхом видачі ваучера, мають міститися такі дані:

найменування та місцезнаходження суб'єкта туристичної діяльності, номер ліцензії на відповідний вид діяльності, юридична адреса;
…

Стаття 24. Права та обов'язки суб'єктів туристичної діяльності

Суб'єкти туристичної діяльності зобов'язані:

проводити діяльність у галузі туризму, яка підлягає ліцензуванню, лише за наявності ліцензій;

надавати туристичні послуги, що підлягають обов'язковій сертифікації, після проведення такої сертифікації в установленому порядку;
…

Стаття 25. Права та обов'язки туристів і екскурсантів 

Туристи і екскурсанти мають право на: 
…
інформацію про наявність ліцензії у суб'єкта, що здійснює підприємницьку діяльність у галузі туризму, сертифікатів, інших документів, наявність яких передбачена законодавством;

…

Стаття 27. Наукові дослідження розвитку туризму 

Наукові дослідження розвитку туризму проводяться з метою: …
розробки пропозицій щодо проектів державних цільових, регіональних та місцевих програм розвитку туризму, а також щодо визначення ліцензійних умов та переліку посад фахівців туристичного супроводу, кваліфікаційних вимог щодо них, удосконалення професійної підготовки фахівців у сфері туристичної діяльності тощо.
…

Стаття 29. Органи, уповноважені на здійснення контролю за діяльністю в галузі туризму

Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи у випадках і в порядку, визначених законом, здійснюють контроль за додержанням вимог законодавства з питань туристичної діяльності, проводять перевірки якості надаваних (наданих) туристичних послуг, додержання ліцензійних умов, стандартів, норм і правил щодо здійснення туристичної діяльності та відповідно до закону накладають стягнення і вживають інших заходів за порушення законодавства в галузі туризму.

Стаття 30. Відповідальність за порушення законодавства в галузі туризму 
…
Порушеннями законодавства в галузі туризму є: 

провадження туроператорської діяльності без отримання відповідної ліцензії або недодержання ліцензійних умов;
…
надання туристичних послуг, що підлягають обов'язковій сертифікації, без проведення такої сертифікації в установленому порядку;
…
невиконання розпоряджень уповноважених органів та осіб про усунення порушень ліцензійних умов;
…
створення перешкод уповноваженій на те законом  посадовій чи службовій особі у здійсненні контролю за туристичною діяльністю, у проведенні перевірки якості надаваних (наданих) туристичних послуг або додержанні ліцензійних умов, стандартів, норм і правил щодо здійснення туристичної діяльності; 
…

Стаття 37. Особливості здійснення діяльності в Україні іноземними суб'єктами туристичної діяльності
…
Іноземні юридичні та фізичні особи можуть здійснювати туроператорську та турагентську діяльність шляхом утворення підприємств за законодавством України та отримання в установленому порядку ліцензії на здійснення туроператорської діяльності.
…	Стаття 5. Учасники відносин, що виникають при здійсненні туристичної діяльності 
…
Суб'єктами, що здійснюють та/або забезпечують туристичну діяльність (далі - суб'єкти туристичної діяльності), є:

туристичні оператори (далі - туроператори) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг;

…

Стаття 51. Державний реєстр суб'єктів туристичної діяльності

Державний реєстр суб'єктів туристичної діяльності є автоматизованою базою даних, формування якої передбачає накопичення, оброблення, систематизацію, зберігання, захист і використання відомостей про суб'єктів туристичної діяльності.

Відомості про суб'єктів туристичної діяльності вносяться до Державного реєстру суб'єктів туристичної діяльності безкоштовно, на підставі декларацій, що подаються такими суб'єктами в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Державний реєстр суб'єктів туристичної діяльності формується з метою:

ведення обліку суб'єктів туристичної діяльності;

надання безпечних та якісних туристичних послуг;

забезпечення споживачів туристичних послуг достовірною інформацією про суб'єктів туристичної діяльності;

автоматизованого оброблення інформації про суб'єктів туристичної діяльності;

надання довідкової інформації споживачам туристичних послуг.

Формування та ведення Державного реєстру суб'єктів туристичної діяльності здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері туризму та курортів, у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері туризму та курортів.

Стаття 6. Основні способи та цілі державного регулювання в галузі туризму. Основні пріоритетні напрями державної політики в галузі туризму
…
Реалізація державної політики в галузі туризму здійснюється шляхом:
…
стандартизації туристичних послуг, визначення кваліфікаційних вимог до посад фахівців туристичного супроводу;
…

Стаття 10. Повноваження центральних органів виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сфері туризму та курортів

1. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері туризму та курортів: 
…
бере участь у розробці стандартів, діяльності з метрології, у проведенні робіт з підтвердження відповідності в законодавчо регульованій сфері;
…

Стаття 11. Повноваження Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевого самоврядування в галузі туризму

1. Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації в межах своїх повноважень:
…
Виключити.

…

Стаття 17. Ліцензування туристичної діяльності 

Виключити.

Суб'єкт підприємницької діяльності має право на надання послуг з оформлення документів для виїзду за межі України. Туроператор може здійснювати також і турагентську діяльність.

…
Виключити.

Виключити.

Стаття 18. Стандартизація у сфері туристичної діяльності

Державна система стандартизації у сфері туристичної діяльності спрямована на: 
…
створення нормативної бази функціонування систем стандартизації товарів, робіт, послуг. 

Виключити.

Виключити.

Виключити.

Стаття 19. Встановлення категорій об'єктів туристичної інфраструктури
…
Виключити.

Стаття 191. Інформування споживачів про умови надання туристичних послуг
…
До укладення договору на туристичне обслуговування споживачеві туристичного продукту надається інформація про:
…
3) туроператора (турагента), його місцезнаходження, поштові реквізити, контактний телефон, інші відомості відповідно до законодавства про захист прав споживачів;

…

Стаття 23. Ваучер
…
У договорі на туристичне обслуговування, укладеному шляхом видачі ваучера, мають міститися такі дані:

найменування та місцезнаходження суб'єкта туристичної діяльності, юридична адреса;

…

Стаття 24. Права та обов'язки суб'єктів туристичної діяльності

Суб'єкти туристичної діяльності зобов'язані:

Виключити.

Виключити.

…

Стаття 25. Права та обов'язки туристів і екскурсантів 

Туристи і екскурсанти мають право на: 
…
інформацію про наявність у суб'єкта, що здійснює підприємницьку діяльність у галузі туризму, документів, передбачених законом, а також про внесення відомостей про суб'єкта туристичної діяльності до Державного реєстру суб'єктів туристичної діяльності;
…

Стаття 27. Наукові дослідження розвитку туризму 

Наукові дослідження розвитку туризму проводяться з метою: …
розробки пропозицій щодо проектів державних цільових, регіональних та місцевих програм розвитку туризму, а також щодо визначення переліку посад фахівців туристичного супроводу, кваліфікаційних вимог щодо них, удосконалення професійної підготовки фахівців у сфері туристичної діяльності тощо.
…

Стаття 29. Органи, уповноважені на здійснення контролю за діяльністю в галузі туризму
 
Органи державної влади, органи місцевого самоврядування,  їх посадові та службові особи у випадках і в порядку, визначених законом, здійснюють контроль за додержанням вимог законодавства з питань туристичної діяльності, проводять перевірки якості надаваних (наданих) туристичних послуг, додержання стандартів, норм і правил щодо здійснення туристичної діяльності та відповідно до закону накладають стягнення і вживають інших заходів за порушення законодавства в галузі туризму.

Стаття 30. Відповідальність за порушення законодавства в галузі туризму 
…
Порушеннями законодавства в галузі туризму є: 

Виключити.

…
Виключити.

…
Виключити.

…
створення перешкод уповноваженій на те законом  посадовій чи службовій особі у здійсненні контролю за туристичною діяльністю, у проведенні перевірки якості надаваних (наданих) туристичних послуг або додержанні стандартів, норм і правил щодо здійснення туристичної діяльності;

…

Стаття 37. Особливості здійснення діяльності в Україні іноземними суб'єктами туристичної діяльності
…
Іноземні юридичні та фізичні особи можуть здійснювати туроператорську та турагентську діяльність шляхом утворення підприємств за законодавством України. 

…	
Закон України “Про лікарські засоби”	
Стаття 17. Порядок ввезення в Україну лікарських засобів

На територію України можуть ввозитися лікарські засоби, зареєстровані в Україні, за наявності сертифіката якості серії лікарського засобу, що видається виробником, та ліцензії на імпорт лікарських засобів, що видається імпортеру (виробнику або особі, що представляє виробника лікарських засобів на території України), у порядку, встановленому законодавством. У додатку до ліцензії зазначаються перелік лікарських засобів, дозволених до імпорту ліцензіату, а також особливі умови провадження діяльності. Підставою для видачі ліцензії на імпорт лікарських засобів є наявність відповідної матеріально-технічної бази, кваліфікованого персоналу, а також умов щодо контролю за якістю лікарських засобів, що будуть ввозитися на територію України. Відповідність матеріально-технічної бази, кваліфікації персоналу, а також умов щодо контролю за якістю лікарських засобів, що будуть ввозитися на територію України, встановленим вимогам та заявленим характеристикам у поданих заявником документах для одержання ліцензії підлягає обов'язковій перевірці до видачі ліцензії у межах строків, передбачених для видачі ліцензії, за місцем провадження діяльності органом ліцензування у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади у галузі охорони здоров'я. Термін придатності лікарських засобів, що ввозяться на територію України, має становити не менше половини терміну, визначеного виробником, за умови, якщо виробник визначив термін менше одного року, або не менш як шість місяців, за умови, якщо виробник визначив термін більше одного року. Порядок ввезення лікарських засобів на територію України встановлюється Кабінетом Міністрів України.
…

Стаття 20. Загальні вимоги до реалізації лікарських засобів 
…
Реалізація лікарських засобів здійснюється лише за наявності сертифіката якості, що видається виробником (для імпортованих лікарських засобів - імпортером (виробником або особою, що представляє виробника лікарських засобів на території України).	Стаття 17. Порядок ввезення в Україну лікарських засобів

На територію України можуть ввозитися лікарські засоби, зареєстровані в Україні, за наявності сертифіката якості серії лікарського засобу, що видається виробником. Термін придатності лікарських засобів, що ввозяться на територію України, має становити не менше половини терміну, визначеного виробником, за умови, якщо виробник визначив термін менше одного року, або не менш як шість місяців, за умови, якщо виробник визначив термін більше одного року. Порядок ввезення лікарських засобів на територію України встановлюється Кабінетом Міністрів України.

…

Стаття 20. Загальні вимоги до реалізації лікарських засобів 
…
Реалізація лікарських засобів здійснюється лише за наявності сертифіката якості, що видається виробником.	
Закон України “Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні”	
Стаття 8. Повноваження Національної комісії України з цінних паперів та фондового ринку

Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку має право:
…
31¹) звертатися до суду з позовом (заявою) про припинення акціонерного товариства внаслідок:
…
Відсутній.	Стаття 8. Повноваження Національної комісії України з цінних паперів та фондового ринку

Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку має право:
…
311) звертатися до суду з позовом (заявою) про припинення акціонерного товариства внаслідок:
…
відсутність в акціонерного товариства зареєстрованого в установленому порядку випуску акцій. 	
Закон України “Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними”	
Стаття 3. Державне управління у сфері видобутку, виробництва, використання, зберігання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контролю за операціями з ними

1. До функцій управління органів виконавчої влади України у сфері видобутку, виробництва, використання, зберігання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння та контролю за операціями з ними належать:
…

розроблення ліцензійних умов для провадження діяльності, пов'язаної з видобутком дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння, а також із збиранням та первинною обробкою відходів і брухту дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння;
…

Стаття 4. Порядок видобутку, виробництва та реалізації видобутих і вироблених дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння

1. Видобуток дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння провадиться суб'єктами господарювання на підставі ліцензій, одержаних у порядку, встановленому законодавством.
…

Стаття 12. Використання вторинних ресурсів дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння

1. Збирання, облік і здавання відходів та брухту дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, які утворюються в процесі виробництва, провадяться суб'єктами господарювання незалежно від форм власності у порядку, визначеному законодавством України. Збирання і первинна обробка відходів і брухту дорогоцінних металів та  дорогоцінного  каміння,  дорогоцінного  каміння  органогенного утворення  та  напівдорогоцінного  каміння  провадяться суб'єктами господарювання  на  підставі  ліцензії,  яка  видається в порядку, встановленому законодавством.
…

Стаття 19. Повноваження органів державного контролю  за операціями з дорогоцінними металами і дорогоцінним камінням 
1. Органи державного контролю за операціями з дорогоцінними металами і  дорогоцінним  камінням  в  Україні у межах своєї компетенції:
… 
анулюють  у  порядку,  встановленому законодавством, ліцензії суб'єктів  господарювання,  що  займаються видобутком дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення  та  напівдорогоцінного  каміння, а також збиранням  та  первинною обробкою  відходів і брухту дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння,  та застосовують фінансові санкції за провадження зазначеної господарської діяльності без ліцензій. 
…	Стаття 3. Державне управління у сфері видобутку, виробництва, використання, зберігання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контролю за операціями з ними

1. До функцій управління органів виконавчої влади України у сфері видобутку, виробництва, використання, зберігання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння та контролю за операціями з ними належать:
…
Виключити.

…

Стаття 4. Порядок видобутку, виробництва та реалізації видобутих і вироблених дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння

Виключити.

…

Стаття 12. Використання вторинних ресурсів дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння

1. Збирання, облік і здавання відходів та брухту дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, які утворюються в процесі виробництва, провадяться суб'єктами господарювання незалежно від форм власності у порядку, визначеному законодавством України.

 
…

Стаття 19. Повноваження органів державного контролю  за операціями з дорогоцінними металами і дорогоцінним камінням 
1. Органи державного контролю за операціями з дорогоцінними металами і  дорогоцінним  камінням  в  Україні у межах своєї компетенції:
… 
Виключити.

…	
Закон України  “Про відходи”	
Стаття 17. Обов'язки суб'єктів господарської діяльності у сфері поводження з відходами
Суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані:
…
н) “мати ліцензії на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами і/або дозвіл на транскордонне перевезення небезпечних відходів;”
…

…

Стаття 34. Вимоги щодо поводження з небезпечними відходами 
…
Суб'єкт господарської діяльності, у власності або у користуванні  якого є хоча б один об'єкт поводження з небезпечними відходами, зобов'язаний: 
…
мати ліцензію на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами (не підлягає  ліцензуванню зберігання (накопичення) суб’єктом господарювання утворених ним небезпечних відходів, якщо  протягом  року з дня утворення небезпечні відходи передаються суб’єктам господарювання, що мають ліцензію на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами); 
…

…	Стаття 17. Обов'язки суб'єктів господарської діяльності у сфері поводження з відходами
Суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані:
…
н) “мати ліцензії на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними  відходами (не підлягає ліцензуванню безоплатне збирання (приймання) від населення небезпечних відходів у складі побутових відходів та їх зберігання (накопичення), а також зберігання (накопичення) небезпечних відходів у складі побутових відходів, вилучених під час збирання та сортування побутових відходів, якщо зазначені відходи протягом року передаються суб’єктам господарювання, що мають ліцензію на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами, та зазначена діяльність здійснюється з дотриманням санітарних та екологічних вимог) і/або дозвіл на транскордонне перевезення небезпечних відходів;”
…

Стаття 34. Вимоги щодо поводження з небезпечними відходами 
…
Суб'єкт господарської діяльності, у власності або у користуванні  якого є хоча б один об'єкт поводження з небезпечними відходами, зобов'язаний: 
…
мати ліцензію на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами (не підлягає ліцензуванню безоплатне збирання (приймання) від населення небезпечних відходів у складі побутових відходів та їх зберігання (накопичення), а також зберігання (накопичення) небезпечних відходів у складі побутових відходів, вилучених під час збирання та сортування побутових відходів, якщо зазначені відходи протягом року передаються суб’єктам господарювання, що мають ліцензію на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами, та зазначена діяльність здійснюється з дотриманням санітарних та екологічних вимог); 
…	
Закон України  “Про захист рослин”	
Стаття 12. Компетенція центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері захисту рослин, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері захисту рослин
…
До компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері захисту рослин, належить:
…
здійснення державного контролю за відповідністю вимогам сертифікатів якості засобів захисту рослин, у тому числі пестицидів, які завозяться в Україну, а також за додержанням регламентів їх застосування;

…

Стаття 28. Фінансування та матеріально-технічне забезпечення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері захисту рослин 
…
Джерелами фінансування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері захисту рослин, за рахунок спеціального фонду Державного бюджету України можуть бути надходження від надання платних послуг за проведення огляду, обстеження посівів сільськогосподарських культур і багаторічних насаджень, аналітичних досліджень засобів захисту рослин щодо відповідності їх сертифіката якості, навчання працівників, які безпосередньо виконують роботи із захисту рослин, надання консультативних та інших послуг, реалізації виготовлених ними біологічних засобів захисту рослин.	Стаття 12. Компетенція центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері захисту рослин, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері захисту рослин
…
До компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері захисту рослин, належить:
…
здійснення державного контролю за відповідністю встановленим законодавством вимогам щодо якості засобів захисту рослин, у тому числі пестицидів, які завозяться в Україну, а також за додержанням регламентів їх застосування;
…

Стаття 28. Фінансування та матеріально-технічне забезпечення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері захисту рослин 
…
Джерелами фінансування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері захисту рослин, за рахунок спеціального фонду Державного бюджету України можуть бути надходження від надання платних послуг за проведення огляду, обстеження посівів сільськогосподарських культур і багаторічних насаджень, аналітичних досліджень засобів захисту рослин, навчання працівників, які безпосередньо виконують роботи із захисту рослин, надання консультативних та інших послуг, реалізації виготовлених ними біологічних засобів захисту рослин.	
Закон України “Про металобрухт”	
Стаття 1. Визначення термінів 

У цьому Законі наведені нижче терміни вживаються у такому значенні:
…
спеціалізовані підприємства (суб'єкти господарювання всіх форм власності) - такі, які здійснюють операції з металобрухтом, мають у власності або закріплене за підприємствами на праві господарського відання вагове, брухтопереробне та вантажопідйомне обладнання, забезпечують згідно із законодавством пожежну, вибухову, екологічну і радіаційну безпеку та отримали відповідні ліцензії;

…

Стаття 4. Порядок здійснення операцій з металобрухтом 
…
Діяльність, пов’язана із заготівлею, переробкою брухту чорних та кольорових металів і його металургійною переробкою, провадиться на підставі ліцензії, що видається в порядку, встановленому законодавством.

Ліцензії на заготівлю та переробку металобрухту кольорових і/або чорних металів можуть видаватися лише спеціалізованим підприємствам. Ліцензії на заготівлю, переробку та металургійну переробку металобрухту кольорових і/або чорних металів можуть видаватися лише спеціалізованим металургійним переробним підприємствам. 

Обов'язковою умовою на отримання ліцензії є акт обстеження місцевими державними адміністраціями спеціалізованих або спеціалізованих металургійних переробних підприємств на їх відповідність вимогам цього Закону (далі - акт обстеження місцевими державними адміністраціями), який складається протягом п'ятнадцяти календарних днів з дня подачі заяви. Місцеві державні адміністрації можуть делегувати виконавчому органу відповідних сільських, селищних, міських рад повноваження щодо обстеження спеціалізованих або спеціалізованих металургійних переробних підприємств на їх відповідність вимогам цього Закону. У містах Автономної Республіки Крим, на територію яких не поширюється повноваження районних державних адміністрацій, акти обстеження складаються Радою міністрів Автономної Республіки Крим, яка може делегувати ці повноваження виконавчому органу відповідних рад. Відмова у видачі акта обстеження може бути оскаржена в установленому порядку. 

Спеціалізоване або спеціалізоване металургійне переробне підприємство має право згідно з законодавством відкривати приймальні пункти, які здійснюють операції з металобрухтом. Адреси приймальних пунктів повинні бути зазначені у ліцензії відповідно до актів обстеження місцевими державними адміністраціями. 

…
Ліцензуванню не підлягає діяльність фізичних осіб, пов'язана із збиранням та реалізацією побутового брухту чорних та кольорових металів, а також діяльність фізичних осіб - суб'єктів господарювання і юридичних осіб, пов'язана із збиранням та реалізацією промислового брухту чорних та кольорових металів, який утворився в результаті їх діяльності.

Стаття 5. Вимоги до суб'єктів господарювання, які здійснюють операції з металобрухтом 
…
Обов'язковою умовою для отримання ліцензії на здійснення операцій з металобрухтом є наявність у заявника облаштованої земельної ділянки для здійснення операцій з брухтом кольорових металів та їх сплавів площею не менш як 500 кв. м, з брухтом чорних металів та їх сплавів - не менш як 1000 кв. м, яка повинна мати бетонне або тверде покриття, яке унеможливлює проникнення в ґрунт шкідливих речовин. Кожна облаштована земельна ділянка може використовуватися лише одним суб'єктом господарювання, який здійснює операції з металобрухтом. Забороняється здійснювати заготівлю, переробку металобрухту на територіях портів, залізничних станцій. Спеціалізовані, спеціалізовані металургійні переробні підприємства мають право зберігати на територіях портів та залізничних станцій власний металобрухт тільки з метою його завантаження за наявності відповідної ліцензії, виданої центральним органом виконавчої влади з питань промислової політики.
…

Стаття 11. Облік операцій з металобрухтом 
…
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, в межах своєї компетенції організовує і забезпечує збирання статистичної інформації та разом із центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну промислову політику, розробляють методології статистичних показників, що відображають стан здійснення операцій з металобрухтом. У разі повторного несвоєчасного надання інформації або надання недостовірної інформації до органів державної статистики ліцензія анулюється. У разі повторного надання недостовірної інформації до органів державної статистики ліцензія анулюється.

Стаття 12. Органи, що здійснюють державне регулювання операцій з металобрухтом 
…
Державне регулювання операцій з металобрухтом реалізується шляхом: 

видачі центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну промислову політику, ліцензій на здійснення операцій з металобрухтом на підставі акта обстеження місцевими державними адміністраціями в установленому законодавством порядку та встановлення відповідних умов і правил здійснення операцій з металобрухтом і контролю за їх додержанням;

…

Стаття 13. Компетенція державних органів у здійсненні операцій з металобрухтом 
…
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну промислову політику у здійсненні операцій з металобрухтом у межах своїх повноважень:
….
видає ліцензії на здійснення операцій з металобрухтом в установленому законодавством порядку;

контролює додержання ліцензійних умов;

анулює ліцензії в порядку, встановленому законодавством.

Стаття 15. Повноваження органів державного контролю за здійсненням операцій з металобрухтом 

Органи державного контролю за здійсненням операцій з металобрухтом відповідно до своєї компетенції мають право: 
…
анульовувати дію ліцензії в порядку, встановленому законодавством. 

Місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування у разі виявлення порушень ліцензійних умов здійснення операцій з металобрухтом повідомляють про це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну промислову політику, для вжиття ним відповідних заходів.
…	Стаття 1. Визначення термінів 

У цьому Законі наведені нижче терміни вживаються у такому значенні:
…
спеціалізовані підприємства (суб'єкти господарювання всіх форм власності) - такі, які здійснюють операції з металобрухтом, мають у власності або закріплене за підприємствами на праві господарського відання вагове, брухтопереробне та вантажопідйомне обладнання, забезпечують згідно із законодавством пожежну, вибухову, екологічну і радіаційну безпеку та в установленому Кабінетом Міністрів України порядку поінформували центральний орган виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну промислову політику, про початок провадження господарської діяльності;
…

Стаття 4. Порядок здійснення операцій з металобрухтом 
…
Діяльність, пов’язана із заготівлею, переробкою брухту чорних та кольорових металів і його металургійною переробкою, провадиться за умови інформування в установленому Кабінетом Міністрів України порядку центрального органу виконавчої влади з питань промислової політики про початок провадження господарської діяльності. 

Виключити.

Обов'язковою умовою для початку провадження господарської діяльності, пов'язаної із заготівлею, переробкою брухту чорних та кольорових металів і його металургійною переробкою, є акт обстеження місцевими державними адміністраціями спеціалізованих або спеціалізованих металургійних переробних підприємств на їх відповідність вимогам цього Закону (далі - акт обстеження місцевими державними адміністраціями), який складається протягом п'ятнадцяти календарних днів з дня подачі заяви. Місцеві державні адміністрації можуть делегувати виконавчому органу відповідних сільських, селищних, міських рад повноваження щодо обстеження спеціалізованих або спеціалізованих металургійних переробних підприємств на їх відповідність вимогам цього Закону. У містах Автономної Республіки Крим, на територію яких не поширюється повноваження районних державних адміністрацій, акти обстеження складаються Радою міністрів Автономної Республіки Крим, яка може делегувати ці повноваження виконавчому органу відповідних рад. Відмова у видачі акта обстеження може бути оскаржена в установленому порядку. 

Спеціалізоване або спеціалізоване металургійне переробне підприємство має право згідно з законодавством відкривати приймальні пункти, які здійснюють операції з металобрухтом. Адреси приймальних пунктів повинні бути зазначені в інформації, що в установленому Кабінетом Міністрів України порядку надана до центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну промислову політику, відповідно до актів обстеження місцевими державними адміністраціями. 
…
Виключити.

Стаття 5. Вимоги до суб'єктів господарювання, які здійснюють операції з металобрухтом 
…
Обов'язковою умовою для здійснення операцій з металобрухтом є наявність у заявника облаштованої земельної ділянки для здійснення операцій з брухтом кольорових металів та їх сплавів площею не менш як 500 кв. м, з брухтом чорних металів та їх сплавів - не менш як 1000 кв. м, яка повинна мати бетонне або тверде покриття, яке унеможливлює проникнення в ґрунт шкідливих речовин. Кожна облаштована земельна ділянка може використовуватися лише одним суб'єктом господарювання, який здійснює операції з металобрухтом. Забороняється здійснювати заготівлю, переробку металобрухту на територіях портів, залізничних станцій. Спеціалізовані, спеціалізовані металургійні переробні підприємства мають право зберігати на територіях портів та залізничних станцій власний металобрухт тільки з метою його завантаження.

…

Стаття 11. Облік операцій з металобрухтом 
…
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, в межах своєї компетенції організовує і забезпечує збирання статистичної інформації та разом із центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну промислову політику, розробляють методології статистичних показників, що відображають стан здійснення операцій з металобрухтом. У разі повторного несвоєчасного надання інформації або надання недостовірної інформації до органів державної статистики суб’єкти господарювання, які здійснюють операції з металобрухтом, несуть відповідальність відповідно до законодавства.

Стаття 12. Органи, що здійснюють державне регулювання операцій з металобрухтом 
…
Державне регулювання операцій з металобрухтом реалізується шляхом: 

ведення центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну промислову політику, реєстру суб’єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, які в установленому Кабінетом Міністрів України порядку поінформували про початок провадження господарської діяльності зі здійснення операцій з металобрухтом, на підставі акта обстеження місцевими державними адміністраціями в установленому законодавством порядку та встановлення відповідних умов і правил здійснення операцій з металобрухтом і контролю за їх додержанням;
…

Стаття 13. Компетенція державних органів у здійсненні операцій з металобрухтом 
…
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну промислову політику у здійсненні операцій з металобрухтом у межах своїх повноважень:
….
веде реєстр суб’єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом;

контролює додержання умов та правил здійснення операцій з металобрухтом.

Виключити.

Стаття 15. Повноваження органів державного контролю за здійсненням операцій з металобрухтом 

Органи державного контролю за здійсненням операцій з металобрухтом відповідно до своєї компетенції мають право:
…

Місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування у разі виявлення порушень умов та правил здійснення операцій з металобрухтом повідомляють про це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну промислову політику, для вжиття ним відповідних заходів.
…	
Закон України “Про архітектурну діяльність”	
Стаття 17. Ліцензування та професійна атестація виконавців робіт (послуг), пов'язаних із створенням об'єктів архітектури

Господарська діяльність, пов'язана із створенням об'єкта архітектури, підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства.
Порядок ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, визначається Кабінетом Міністрів України.

…
Для проведення професійної атестації громадяни подають заяву, до якої додаються:
…
про підвищення кваліфікації протягом останніх п'яти років за відповідними програмами за напрямом професійної атестації;

…

Стаття 20. Здійснення архітектурної діяльності іноземцями та особами без громадянства 
…
На території України іноземці та особи без громадянства, які не отримали відповідний кваліфікаційний сертифікат, можуть виконувати роботи, визначені статтею 19 цього Закону, та брати участь у розробленні містобудівної документації, здійснювати проектування об'єктів архітектури, розробляти робочу документацію для будівництва лише на підставі договорів з суб'єктами підприємницької діяльності, які мають ліцензію на виконання окремих видів господарської діяльності у будівництві або із фахівцями, які мають кваліфікаційний сертифікат.	Стаття 17. Ліцензування та професійна атестація виконавців робіт (послуг), пов'язаних із створенням об'єктів архітектури

Господарська діяльність із будівництва об’єктів IV i V категорій складності підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства.
Порядок ліцензування господарської діяльності із будівництва об’єктів IV i V категорій складності за переліком видів робіт, що визначається Кабінетом Міністрів України, визначається Кабінетом Міністрів України.
…
Для проведення професійної атестації громадяни подають заяву, до якої додаються:
…
про підвищення кваліфікації протягом останніх п'яти років за відповідними програмами за напрямом професійної атестації (не подається особами, які за напрямом професійної атестації є лауреатами державних чи міжнародних премій, мають почесні звання чи науковий ступінь або стаж роботи не менш як двадцять років)”;
…

Стаття 20. Здійснення архітектурної діяльності іноземцями та особами без громадянства 
…
На території України іноземці та особи без громадянства, які не отримали відповідний кваліфікаційний сертифікат, можуть виконувати роботи, визначені статтею 19 цього Закону, та брати участь у розробленні містобудівної документації, здійснювати проектування об'єктів архітектури, розробляти робочу документацію для будівництва лише на підставі договорів з суб'єктами підприємницької діяльності, які мають ліцензію на будівництво об’єктів IV i V категорій складності за переліком видів робіт, що визначається Кабінетом Міністрів України, або із фахівцями, які мають кваліфікаційний сертифікат.	
Гірничий Закон України	
Стаття 20. Гірничошахтне устаткування та матеріали

Гірничошахтне устаткування та матеріали допускаються органами гірничого та санітарно-епідеміологічного нагляду до застосування на гірничих підприємствах лише за наявності відповідного сертифіката.

…
Дозвіл на проведення промислових випробувань дослідних і експериментальних зразків гірничошахтного устаткування та матеріалів, які застосовуються у шахтах і рудниках, надається органами гірничого та санітарно-епідеміологічного нагляду після їх перевірки (експертизи) на відповідність правилам безпеки та вимогам санітарного законодавства.	Стаття 20. Гірничошахтне устаткування та матеріали

Гірничошахтне устаткування та матеріали допускаються органами гірничого та санітарно-епідеміологічного нагляду до застосування на гірничих підприємствах лише за наявності відповідного сертифіката та позитивного висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи.
…
Виключити.	
Закон України “Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції”	
Стаття 14. Повноваження центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення у сфері вилучення з обігу неякісної та небезпечної продукції і подальшого поводження з нею 

До повноважень центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення у сфері вилучення з обігу неякісної та небезпечної продукції і подальшого поводження з нею належить: 
…
участь у проведенні атестації виробництва підприємств, що здійснюють переробку, утилізацію або знищення вилученої з обігу неякісної та небезпечної продукції; 
…

Стаття 15. Повноваження центрального органу виконавчої влади з питань стандартизації, метрології та сертифікації і його територіальних органів у сфері вилучення з обігу неякісної та небезпечної продукції і подальшого поводження з нею 

До повноважень центрального органу виконавчої влади з питань стандартизації, метрології та сертифікації і його територіальних органів у сфері вилучення з обігу неякісної та небезпечної продукції і подальшого поводження з нею належить: 

встановлення порядку атестації виробництва підприємств, що здійснюють переробку, утилізацію або знищення вилученої з обігу неякісної та небезпечної продукції; 

організація та проведення атестації виробництва підприємств, що здійснюють переробку, утилізацію або знищення вилученої з обігу неякісної та небезпечної продукції; 

затвердження та ведення державної реєстрації нормативних документів, що встановлюють порядок та умови використання, утилізації і знищення неякісної та небезпечної продукції, атестації підприємств, що здійснюють переробку, утилізацію або знищення вилученої з обігу такої продукції; 
…

Стаття 16. Повноваження центрального органу виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки і його органів на місцях у сфері вилучення з обігу неякісної та небезпечної продукції і подальшого поводження з нею 

До повноважень центрального органу виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки і його органів на місцях у сфері вилучення з обігу неякісної та небезпечної продукції і подальшого поводження з нею належить: 
…
участь у проведенні атестації виробництва підприємств, що здійснюють переробку, утилізацію або знищення вилученої з обігу неякісної та небезпечної продукції; 
…

Стаття 18. Порядок, умови та правила переробки, утилізації, знищення або подальшого використання вилученої з обігу неякісної та небезпечної продукції 
…
Переробка, утилізація або знищення вилученої з обігу неякісної та небезпечної продукції здійснюється підприємствами, виробництво яких пройшло атестацію на виконання цих робіт відповідно до вимог цього Закону.

Стаття 19. Вимоги до підприємств, що здійснюють переробку, утилізацію або знищення вилученої з обігу неякісної та небезпечної продукції 

Підприємства, що здійснюють переробку, утилізацію або знищення вилученої з обігу неякісної та небезпечної продукції, зобов'язані: 
…
забезпечувати професійну підготовку, постійне підвищення кваліфікації та проведення атестації фахівців; 
…
Підприємства, що здійснюють переробку, утилізацію або знищення вилученої з обігу неякісної та небезпечної продукції, підлягають в установленому порядку атестації виробництва на відповідність обов'язковим вимогам, що встановлені нормативно-правовими актами та нормативними документами щодо поводження з окремими видами речовин, матеріалів та предметів, охорони навколишнього природного середовища, а також на відповідність санітарним і пожежним нормам, правилам та нормативам екологічної безпеки.	Стаття 14. Повноваження центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення у сфері вилучення з обігу неякісної та небезпечної продукції і подальшого поводження з нею 

До повноважень центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення у сфері вилучення з обігу неякісної та небезпечної продукції і подальшого поводження з нею належить: 
…
Виключити.

…

Стаття 15. Повноваження центрального органу виконавчої влади з питань стандартизації, метрології та сертифікації і його територіальних органів у сфері вилучення з обігу неякісної та небезпечної продукції і подальшого поводження з нею 

До повноважень центрального органу виконавчої влади з питань стандартизації, метрології та сертифікації і його територіальних органів у сфері вилучення з обігу неякісної та небезпечної продукції і подальшого поводження з нею належить: 

Виключити.

Виключити.

затвердження та ведення державної реєстрації нормативних документів, що встановлюють порядок та умови використання, утилізації і знищення неякісної та небезпечної продукції; 

…

Стаття 16. Повноваження центрального органу виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки і його органів на місцях у сфері вилучення з обігу неякісної та небезпечної продукції і подальшого поводження з нею 

До повноважень центрального органу виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки і його органів на місцях у сфері вилучення з обігу неякісної та небезпечної продукції і подальшого поводження з нею належить: 
…
Виключити.

…

Стаття 18. Порядок, умови та правила переробки, утилізації, знищення або подальшого використання вилученої з обігу неякісної та небезпечної продукції 
…
Виключити.

Стаття 19. Вимоги до підприємств, що здійснюють переробку, утилізацію або знищення вилученої з обігу неякісної та небезпечної продукції 

Підприємства, що здійснюють переробку, утилізацію або знищення вилученої з обігу неякісної та небезпечної продукції, зобов'язані: 
..
забезпечувати професійну підготовку, постійне підвищення кваліфікації фахівців; 
…
Виключити.	
Закон України “Про розповсюдження примірників аудіовізуальних творів, фонограм, відеограм, комп’ютерних програм, баз даних”	
Стаття 5. Порядок одержання контрольних марок 

1. Для одержання контрольних марок особи, зазначені в частині першій статті 4 цього Закону (далі - заявники), подають до Установи:
… 
є) копію ліцензії на здійснення господарської діяльності з впровадження голографічних захисних елементів.
…	Стаття 5. Порядок одержання контрольних марок 

1. Для одержання контрольних марок особи, зазначені в частині першій статті 4 цього Закону (далі - заявники), подають до Установи:
… 
Виключити.

…	
Закон України “Про ліцензування певних видів господарської діяльності”	
Стаття 9. Види господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню. 

Відповідно до спеціальних законів ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності:

1) банківська діяльність; 

2) професійна діяльність на ринку цінних паперів; 

3) із надання фінансових послуг; 

4) зовнішньоекономічна діяльність; 

5) діяльність у галузі телебачення і радіомовлення; 

6) діяльність у сфері електроенергетики та використання ядерної енергії;

7) діяльність у сфері освіти; 

9) виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами; 

10) діяльність у сфері телекомунікацій;

11) будівельна діяльність; 

12) надання послуг з перевезення пасажирів, вантажу повітряним транспортом.

Господарська діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, виробництва лікарських засобів, оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами, імпорту лікарських засобів, а також охоронна діяльність підлягають ліцензуванню відповідно до цього Закону з урахуванням особливостей, визначених законами України “Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори”, “Про лікарські засоби” та “Про охоронну діяльність”.

Відповідно до цього Закону ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності: 

1) виробництво та ремонт вогнепальної зброї невійськового призначення і боєприпасів до неї, холодної зброї, пневматичної зброї калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів на секунду, торгівля вогнепальною зброєю невійськового призначення та боєприпасами до неї, холодною зброєю, пневматичною зброєю калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів на секунду;

2) виробництво вибухових матеріалів промислового призначення (згідно з переліком, що затверджується спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань нагляду за охороною праці та державного гірничого нагляду); 

3) виробництво особливо небезпечних хімічних речовин; операції у сфері поводження з небезпечними відходами, збирання і заготівля окремих видів відходів як вторинної сировини (згідно з переліками, що визначаються Кабінетом Міністрів України);

4) видобуток дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення, напівдорогоцінного каміння;

6) виробництво ветеринарних медикаментів і препаратів, оптова, роздрібна торгівля ветеринарними медикаментами і препаратами; 

7) торгівля пестицидами та агрохімікатами (тільки регуляторами росту рослин); 

8) виробництво спеціальних засобів, заряджених речовинами сльозоточивої та дратівної дії, індивідуального захисту, активної оборони та їх продаж; 

9) розроблення, виготовлення спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв'язку, інших засобів негласного отримання інформації, торгівля спеціальними технічними засобами для зняття інформації з каналів зв'язку, іншими засобами негласного отримання інформації; 

10) надання послуг у галузі криптографічного захисту інформації (крім послуг електронного цифрового підпису), торгівля криптосистемами і засобами криптографічного захисту інформації (згідно з переліком, що визначається Кабінетом Міністрів України); 

11) впровадження, ввезення, вивезення голографічних захисних елементів; 

12) надання послуг у галузі технічного захисту інформації (згідно з переліком, що визначається Кабінетом Міністрів України); 

13) виготовлення бланків цінних паперів;

14) транспортування нафти, нафтопродуктів магістральним трубопроводом, транспортування природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ трубопроводами та їх розподіл; 

15) постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим та нерегульованим тарифом; 

16) зберігання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ в обсягах, що перевищують рівень, встановлений ліцензійними умовами; 

17) централізоване водопостачання та водовідведення; 

18) розроблення, випробування, виробництво, експлуатація ракет-носіїв, космічних апаратів та їх складових частин, наземного комплексу управління космічними апаратами та його складових частин; 

19) культивування рослин, включених до таблиці I Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Кабінетом Міністрів України, розроблення, виробництво, виготовлення, зберігання, перевезення, придбання, реалізація (відпуск), ввезення на територію України, вивезення з території України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, включених до зазначеного Переліку;

20) медична практика; 

21) переробка донорської крові та її компонентів, виготовлення з них препаратів, крім діяльності банків пуповинної крові, інших тканин і клітин людини; 

22) діяльність банків пуповинної крові, інших тканин і клітин людини згідно з переліком ( z1124-12 ), затвердженим Міністерством охорони здоров'я України (діяльність банків пуповинної крові, інших тканин і клітин людини); 

23) ветеринарна практика;

24) випуск та проведення лотерей;

25) надання послуг з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів, багажу річковим, морським, автомобільним, залізничним транспортом;

26) заготівля, переробка, металургійна переробка металобрухту кольорових і чорних металів; 

27) збирання, первинна обробка відходів і брухту дорогоцінних металів та дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення, напівдорогоцінного каміння;

28) надання послуг і виконання робіт протипожежного призначення;

30) туроператорська діяльність;

32) посередництво у працевлаштуванні на роботу за кордоном; 

33) проведення землеоціночних робіт та земельних торгів;

34) діяльність, пов'язана з промисловим виловом риби, крім внутрішніх водойм (ставків) господарств; 

35) митна брокерська діяльність;

36) виробництво, експорт та імпорт дисків для лазерних систем зчитування, матриць;

37) торгівля племінними (генетичними) ресурсами, проведення генетичної експертизи походження та аномалій тварин; 

38) проведення фумігації (знезараження) об'єктів регулювання, визначених Законом України "Про карантин рослин", які переміщуються через державний кордон України та карантинні зони;

39) діяльність, пов'язана з виробництвом, торгівлею піротехнічними засобами; 

40) діяльність, пов'язана з наданням послуг стрільбищами невійськового призначення та функціонуванням мисливських стендів; 

41) розроблення, виготовлення, реалізація, ремонт, модернізація та утилізація озброєння, військової техніки, військової зброї і боєприпасів до неї; 

42) виробництво теплової енергії, транспортування її магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії; 

43) збирання та використання інформації, яка складає кредитну історію; 

44) генетично-інженерна діяльність у замкненій системі; 

45) торгівля рідким паливом з біомаси та біогазом.	Стаття 9. Види господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню.

Відповідно до спеціальних законів ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності:

1) банківська діяльність; 

2) професійна діяльність на ринку цінних паперів; 

3) із надання фінансових послуг; 

4) зовнішньоекономічна діяльність; 

5) діяльність у галузі телебачення і радіомовлення; 

6) діяльність у сфері електроенергетики та використання ядерної енергії;

7) діяльність у сфері освіти; 

8) виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами; 

9) діяльність у сфері телекомунікацій;

10) надання послуг з перевезення пасажирів, вантажу повітряним транспортом.

Відповідно до цього Закону, з урахуванням особливостей, визначених спеціальними законами, ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності:

1)	культивування рослин, включених до таблиці I Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Кабінетом Міністрів України, розроблення, виробництво, виготовлення, зберігання, перевезення, придбання, реалізація (відпуск), ввезення на територію України, вивезення з території України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, включених до зазначеного Переліку – з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори";

2)	виробництво лікарських засобів, оптова та роздрібна торгівля лікарськими засобами, імпорт лікарських засобів (крім АФІ) – з урахуванням особливостей, визначених Законом України “Про лікарські засоби”;

3)	будівництво об’єктів IV і V категорій складності за переліком видів робіт, що визначається Кабінетом Міністрів України – з урахуванням особливостей, визначених Законом України “Про архітектурну діяльність”;

4)	охоронна діяльність – з урахуванням особливостей, визначених законами України “Про охоронну діяльність”;

Відповідно до цього Закону ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності: 

1) виробництво та ремонт вогнепальної зброї невійськового призначення і боєприпасів до неї, холодної зброї, пневматичної зброї калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів на секунду, торгівля вогнепальною зброєю невійськового призначення та боєприпасами до неї, холодною зброєю, пневматичною зброєю калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів на секунду; 

2) виробництво вибухових матеріалів промислового призначення (згідно з переліком, що затверджується спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань нагляду за охороною праці та державного гірничого нагляду);

3) виробництво особливо небезпечних хімічних речовин, операції у сфері поводження з небезпечними відходами, окрім безоплатного збирання (приймання) від населення небезпечних відходів у складі побутових відходів та їх зберігання (накопичення), а також зберігання (накопичення) небезпечних відходів у складі побутових відходів, вилучених під час збирання та сортування побутових відходів, якщо зазначені відходи протягом року передаються суб’єктам господарювання, що мають ліцензію на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами, та зазначена діяльність здійснюється з дотриманням санітарних та екологічних вимог;

4) видобуток дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення, напівдорогоцінного каміння;

5) виробництво ветеринарних медикаментів і препаратів, оптова, роздрібна торгівля ветеринарними медикаментами і препаратами;

6) виробництво спеціальних засобів, заряджених речовинами сльозоточивої та дратівної дії, індивідуального захисту, активної оборони та їх продаж; 

7) розроблення, виготовлення спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв'язку, інших засобів негласного отримання інформації, торгівля спеціальними технічними засобами для зняття інформації з каналів зв'язку, іншими засобами негласного отримання інформації; 

8) надання послуг у галузі криптографічного захисту інформації (крім послуг електронного цифрового підпису), торгівля криптосистемами і засобами криптографічного захисту інформації (згідно з переліком, що визначається Кабінетом Міністрів України);

9) надання послуг у галузі технічного захисту інформації (згідно з переліком, що визначається Кабінетом Міністрів України);

10) транспортування нафти, нафтопродуктів магістральним трубопроводом, транспортування природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ трубопроводами та їх розподіл; 

11) постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим та нерегульованим тарифом; 

12) зберігання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ в обсягах, що перевищують рівень, встановлений ліцензійними умовами; 

13) централізоване водопостачання та водовідведення; 

14) розроблення, випробування, виробництво, експлуатація ракет-носіїв, космічних апаратів та їх складових частин, наземного комплексу управління космічними апаратами та його складових частин;

15) медична практика, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України;

16) ветеринарна практика; 

17) випуск та проведення лотерей;

18) надання послуг з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів річковим, морським, автомобільним, залізничним транспортом;

19) надання послуг і виконання робіт протипожежного призначення;

20) діяльність, пов'язана з промисловим виловом риби, крім внутрішніх водойм (ставків) господарств; 

21) виробництво, експорт та імпорт дисків для лазерних систем зчитування, матриць;

22) діяльність, пов'язана з виробництвом, торгівлею піротехнічними засобами;

23) розроблення, виготовлення, реалізація, ремонт, модернізація та утилізація озброєння, військової техніки, військової зброї і боєприпасів до неї; 

24) виробництво теплової енергії, транспортування її магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії.	
Закон України “Про охорону культурної спадщини”	
Стаття 24. Утримання та використання пам'яток
…
5. Розміщення реклами на пам'ятках національного значення, в межах зон охорони цих пам'яток, історичних ареалів населених місць дозволяється за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини.

Розміщення реклами на пам'ятках місцевого значення, в межах зон охорони цих пам'яток дозволяється за погодженням з органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласною, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями.

	Стаття 24. Утримання та використання пам'яток
…
5. Розміщення реклами на пам’ятках національного значення, в межах зон охорони цих пам'яток, історичних ареалів населених місць здійснюється на підставі дозволу, що оформлюється (видається) відповідно до Закону України «Про рекламу» за участю центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини.

Розміщення реклами на пам’ятках місцевого значення, в межах зон охорони цих пам'яток, історичних ареалів населених місць здійснюється на підставі дозволу, що оформлюється (видається) відповідно до Закону України «Про рекламу» за участю органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласною, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями.

Зазначені органи беруть участь в оформленні дозволу на розміщення реклами шляхом погодження за зверненням органу, що видає дозвіл, без залучення суб’єкта господарювання.	
Закон України “Про питну воду та питне водопостачання”	
Стаття 5. Об'єкти правового регулювання у сфері питної води та питного водопостачання

Об'єктами правового регулювання у сфері питної води та питного водопостачання є суспільні відносини з питань:
…
нормування, стандартизації, ліцензування та сертифікації;
…

Стаття 16. Організація питного водопостачання 
…
Підприємство питного водопостачання провадить свою діяльність на підставі таких документів: 
…
сертифіката відповідності та висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи на фасовану питну воду.
…	Стаття 5. Об'єкти правового регулювання у сфері питної води та питного водопостачання

Об'єктами правового регулювання у сфері питної води та питного водопостачання є суспільні відносини з питань: 
…
нормування, стандартизації, ліцензування;
…

Стаття 16. Організація питного водопостачання 
…
Підприємство питного водопостачання провадить свою діяльність на підставі таких документів: 
…
Виключити.

…	
Закон України  “Про рибу, інші водні живі ресурси та харчову продукцію з них”	
Стаття 3. Спеціальне використання риби, інших водних живих ресурсів та вимоги до продуктів лову 
…
Кожна партія продуктів лову, отримана в порядку спеціального використання риби, інших водних живих ресурсів, супроводжується свідоцтвом виробника про якість. 
…

Стаття 4. Переробка продуктів лову 

Переробку продуктів лову мають право здійснювати суб'єкти господарювання за наявності експлуатаційного дозволу для потужностей (об'єктів) з переробки таких продуктів, що видається у встановленому законодавством порядку.
…

Стаття 9. Порядок переміщення через митний кордон продуктів лову та харчової продукції з них українського походження 
…
Для здійснення митного оформлення щодо якості та безпеки продуктів лову та харчової продукції з них українського походження резидент - суб'єкт господарювання подає: 

свідоцтво виробника про якість;

ветеринарне свідоцтво або ветеринарну довідку (крім харчової продукції з продуктів лову).

Свідоцтво про якість видається виробником відповідно до статті 7 цього Закону.	Стаття 3. Спеціальне використання риби, інших водних живих ресурсів та вимоги до продуктів лову 
…
Виключити.

…

Стаття 4. Переробка продуктів лову 

Виключити.

…

Стаття 9. Порядок переміщення через митний кордон продуктів лову та харчової продукції з них українського походження 
…
Для здійснення митного оформлення щодо якості та безпеки продуктів лову та харчової продукції з них українського походження резидент - суб'єкт господарювання подає ветеринарне свідоцтво або ветеринарну довідку (крім харчової продукції з продуктів лову).

Виключити.
	
Закон України “Про молоко та молочні продукти”	
Стаття 9. Ветеринарно-санітарні вимоги до виробництва молока, молочної сировини та молочних продуктів

Виробництво молока, молочної сировини та молочних продуктів (у тому числі молочних продуктів для спеціального дієтичного споживання (використання), продуктів для дитячого харчування, харчування для спортсменів та осіб похилого віку) здійснюється за наявності експлуатаційного дозволу для потужностей (об'єктів) з їх виробництва, що видається відповідним головним державним інспектором ветеринарної медицини.

Експлуатаційний дозвіл видається у встановленому законодавством порядку.
…	Стаття 9. Ветеринарно-санітарні вимоги до виробництва молока, молочної сировини та молочних продуктів

Виключити.

Виключити.

…	
Закон України “Про державну підтримку сільського господарства України”	
Стаття 171. Основні умови надання товарним біржам висновку щодо відповідності вимогам 

171.1. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну аграрну політику, політику у сфері сільського господарства, надає безоплатно товарним біржам висновок щодо відповідності вимогам стосовно надання послуг з укладення та реєстрації угод купівлі-продажу сільськогосподарської продукції і продовольства для державних та регіональних потреб, погашення податкової заборгованості, а також з укладення та реєстрації зовнішньоекономічних контрактів (за участю центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку). 

171.2. Рішення про видачу або відмову у видачі висновку щодо відповідності вимогам приймається протягом місяця. 

171.3. Підставами для відмови у видачі товарній біржі висновку щодо відповідності вимогам є: 

а) виявлення у поданих документах недостовірної інформації; 

б) невідповідність установчих документів вимогам Закону України "Про товарну біржу"; 

в) наявність заборгованості перед державним і місцевими бюджетами та державними цільовими фондами; 

г) відсутність умов для проведення біржових торгів; 

ґ) відсутність власних коштів у визначених законодавством України обсягах; 

д) строк роботи біржі із сільськогосподарською продукцією та продовольством менше одного року та наявність мінімального обсягу реалізації сільськогосподарської продукції та продовольства менше 10 відсотків загального обсягу річного товарообороту. 

171.4. Підставами для анулювання висновку щодо відповідності є: 

а) заява, що подається біржею; 

б) систематичне порушення (більше двох разів) товарною біржею Правил біржової торгівлі і біржового арбітражу, встановлення факту відсутності котирування цін та визначення граничних цін на біржових торгах чи порушення інших вимог щодо її діяльності та законодавства; 

в) неусунення причин, зазначених у повідомленні про зупинення дії висновку щодо відповідності вимогам, протягом шести місяців з дня закінчення встановленого для їх усунення строку; 

г) ліквідація товарної біржі.	Виключити.	
Закон України “Про комбіноване виробництво теплової та електричної енергії (когенерацію) 
та використання скидного енергопотенціалу”	
Стаття 8. Державне регулювання у сфері використання когенераційних установок 
…
Державне регулювання у сфері використання когенераційних установок здійснюється шляхом: 
…
надання дозволів на встановлення або спорудження когенераційних установок на базі існуючих енергетичних об'єктів; 
…	Стаття 8. Державне регулювання у сфері використання когенераційних установок 
…
Державне регулювання у сфері використання когенераційних установок здійснюється шляхом: 
…
Виключити.

…	
Закон України “Про організацію формування та обігу кредитних історій”	
Стаття 15. Діяльність Бюро
…
2.У разі якщо Бюро передбачає здійснювати діяльність із збирання та використання інформації, яка складає кредитну історію, воно  починає  здійснення  такої діяльності з моменту отримання відповідної ліцензії.

3. Ліцензія надається Уповноваженим органом на підставі заяви Бюро та документів, що підтверджують наявність:

1) сплаченого статутного капіталу в розмірі,  що передбачений цим Законом;

2) Положення Бюро, яке, зокрема, повинно містити правила:

а) збору, опрацювання, коригування та передавання інформації;

б) надання кредитних звітів;

в) зберігання та захисту інформації;

г) ведення реєстру запитів кредитних історій.

4. Положення  Бюро, за винятком  розділу щодо зберігання та захисту інформації,  підлягає опублікуванню в офіційних виданнях протягом одного місяця з моменту отримання ліцензії.
…

Стаття 16. Державне регулювання діяльності Бюро

2. Уповноважений орган:
…
2) здійснює функції органу ліцензування, які визначені законодавством України про ліцензування певних видів господарської діяльності;
…
3. До Бюро можуть бути застосовані такі фінансові санкції:

1) за проведення діяльності із збирання та використання інформації, яка складає кредитну історію без ліцензії, одержання якої передбачено цим Законом, - штраф у розмірі до 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
…
4) за системні порушення прав суб'єктів кредитних історій - відкликання ліцензії та порушення питання про ліквідацію Бюро.
	Стаття 15. Діяльність Бюро 

Виключити.

Виключити.

Виключити.

Стаття 16. Державне регулювання діяльності Бюро

Виключити.

Виключити.

4) за системні порушення прав суб'єктів кредитних історій - порушення питання про ліквідацію Бюро.
	
Закон України “Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності”	
Цей Закон визначає правові та організаційні засади функціонування дозвільної системи у сфері господарської діяльності і встановлює порядок діяльності дозвільних органів, уповноважених видавати документи дозвільного характеру, та державних адміністраторів.

Цей Закон визначає правові та організаційні засади функціонування дозвільної системи у сфері господарської діяльності і встановлює порядок діяльності дозвільних органів, уповноважених видавати документи дозвільного характеру, та державних адміністраторів.

Стаття 1. Основні терміни

1. У цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: 

дозвільна система у сфері господарської діяльності – сукупність урегульованих законодавством відносин, які виникають між дозвільними органами, державними адміністраторами та суб'єктами господарювання у зв'язку з видачею документів дозвільного характеру, переоформленням, видачею дублікатів, анулюванням документів дозвільного характеру; 

дозвільні органи – органи виконавчої влади, державні колегіальні органи, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, уповноважені відповідно до закону видавати документи дозвільного характеру;
…
місцеві дозвільні органи – міські ради міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення (їх виконавчі органи), районні та районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації, територіальні (місцеві) органи центральних органів виконавчої влади, їх посадові особи, уповноважені відповідно до закону від свого імені проводити чи залучатися до проведення експертизи та обстеження об'єктів, на які видається документ дозвільного характеру, видавати документи дозвільного характеру у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць);

регіональні дозвільні органи – територіальні органи міністерств та інших центральних органів виконавчої влади в областях та Автономній Республіці Крим, органи виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, їх посадові особи, уповноважені відповідно до закону від свого імені проводити чи залучатися до проведення експертизи та обстеження об'єктів, на які видаються документи дозвільного характеру, видавати такі документи в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці;
…
декларація відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства (далі – декларація) – документ, яким суб'єкт господарювання повідомляє державного адміністратора або представника відповідного дозвільного органу про відповідність своєї матеріально-технічної бази вимогам законодавства. У такий спосіб суб'єкт господарювання набуває права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання документа дозвільного характеру. 
Форма та порядок повідомлення державного адміністратора або відповідного дозвільного органу про відповідність матеріально-технічної бази суб'єкта господарювання вимогам законодавства встановлюється Кабінетом Міністрів України;
…
принцип організаційної єдності - принцип, згідно з яким видача документів дозвільного характеру (переоформлення, видача дублікатів, анулювання) суб'єктам господарювання здійснюється у встановленому законодавством порядку у дозвільному центрі державним адміністратором шляхом взаємодії з представниками місцевих дозвільних органів;

дозвільна (погоджувальна) процедура – сукупність дій, що здійснюються державними адміністраторами та дозвільними органами під час проведення погодження (розгляду), оформлення, надання висновків тощо, які передують отриманню документа дозвільного характеру;

дозвільний центр – робочий орган міської ради міста обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення (її виконавчого органу), обласної, Київської та Севастопольської міських, районної, районної у місті Києві державних адміністрацій, уповноваженого Радою міністрів Автономної Республіки Крим міністерства або республіканського комітету (далі – уповноважений орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим), в якому представники регіональних, місцевих дозвільних органів та державний адміністратор діють за принципом організаційної єдності щодо видачі документів дозвільного характеру, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання документів дозвільного характеру;
спеціально уповноважений орган з питань дозвільної системи у сфері       господарської діяльності (далі – уповноважений орган) – центральний орган виконавчої влади, визначений Президентом України;
…
Відсутня.

Стаття 2. Сфера дії Закону

1. Дія цього Закону поширюється на дозвільні органи, державних адміністраторів, уповноважений орган та суб'єктів господарювання, які мають намір провадити або провадять господарську діяльність. 
…
Стаття 3. Основні принципи державної політики з питань дозвільної системи у сфері господарської діяльності

1. Основними принципами державної політики з питань дозвільної системи у сфері господарської діяльності є: 
…
відповідальність посадових осіб дозвільних органів, державних адміністраторів та суб'єктів господарювання за порушення вимог законодавства з питань видачі документів дозвільного характеру; 
…

Стаття 4. Основні вимоги до дозвільної системи у сфері господарської діяльності
…
2. Видача документів дозвільного характеру регіональними та місцевими дозвільними органами здійснюється за принципом організаційної єдності.

3. Суб'єкт господарювання за одержанням документів дозвільного характеру (переоформлення, видача дублікатів, анулювання), що видаються місцевими дозвільними органами, звертається до державного адміністратора в дозвільному центрі.
У роботі дозвільного центру беруть участь місцеві дозвільні органи, до яких суб'єкт господарювання може звернутися за консультацією.
…

Стаття 41. Основні вимоги до порядку видачі документів дозвільного характеру або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання документів дозвільного характеру

1. Порядок видачі документів дозвільного характеру або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання центральними органами виконавчої влади, їх територіальними (регіональними, місцевими) органами встановлюється Кабінетом Міністрів України за поданням відповідного дозвільного органу, погодженим з уповноваженим органом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. 
Порядок видачі документів дозвільного характеру або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання, видача або відмова у видачі яких законами України віднесена до повноважень органів місцевого самоврядування, встановлюється їх рішенням за погодженням з територіальними (місцевими) органами центральних органів виконавчої влади, що здійснюють регулювання у відповідній сфері, та територіальними органами уповноваженого органу, а у випадках, передбачених законом, - на підставі типових порядків, затверджених Кабінетом Міністрів України.
…

2. Розмір тарифів, у тому числі їх граничні розміри, на проведення дозвільними органами експертиз та обстежень або інших наукових і технічних оцінок, які є підставою для видачі документів дозвільного характеру, затверджується Кабінетом Міністрів України, якщо інше не встановлено законом.

Розмір тарифів на проведення суб'єктами господарювання експертиз та обстежень або інших наукових і технічних оцінок, які є підставою для видачі документів дозвільного характеру, не може перевищувати граничних розмірів тарифів, установлених для дозвільних органів.
…
5. Підставами для відмови у видачі документа дозвільного характеру є: 
подання суб'єктом господарювання неповного пакета документів, необхідних для одержання документа дозвільного характеру, згідно із встановленим вичерпним переліком; 
…
Письмове повідомлення дозвільного органу про відмову у видачі документа дозвільного характеру надається суб'єкту господарювання особисто або надсилається поштовим відправленням з описом вкладення (письмове повідомлення місцевого дозвільного органу надається державному адміністратору) із зазначенням передбачених законом підстав для такої відмови у строк, встановлений для видачі документа дозвільного характеру.
…
8. Підставами для переоформлення документа дозвільного характеру є: 
зміна найменування суб'єкта господарювання - юридичної особи або прізвища, імені, по батькові фізичної особи - підприємця; 
…
У разі виникнення підстав для переоформлення документа дозвільного характеру суб'єкт господарювання зобов'язаний протягом п'яти робочих днів з дня настання таких підстав подати дозвільному органу або державному адміністратору заяву про переоформлення документа дозвільного характеру разом з документом дозвільного характеру, що підлягає переоформленню. 
…
За переоформлення документа дозвільного характеру у випадках, передбачених законом, справляється плата, розмір якої затверджується Кабінетом Міністрів України. 
…
9. Підставами для видачі дубліката документа дозвільного характеру є: 
втрата документа дозвільного характеру; 
…
У разі втрати документа дозвільного характеру суб'єкт господарювання зобов'язаний протягом п'яти робочих днів з дня настання такої підстави подати дозвільному органу або державному адміністратору заяву про видачу дубліката документа дозвільного характеру. 
…
У разі якщо бланк документа дозвільного характеру непридатний для використання внаслідок його пошкодження, суб'єкт господарювання подає дозвільному органу або державному адміністратору заяву про видачу дубліката документа дозвільного характеру та непридатний для використання документ дозвільного характеру. 
…
Суб'єкт господарювання, який подав заяву та відповідні документи для видачі дубліката документа дозвільного характеру замість втраченого або пошкодженого, провадить свою діяльність на підставі копії заяви про видачу дубліката документа дозвільного характеру, зареєстрованої дозвільним органом або державним адміністратором. 
Дозвільний орган зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня одержання заяви про видачу дубліката документа дозвільного характеру надати заявникові, а місцевий дозвільний орган - державному адміністратору дублікат документа дозвільного характеру замість втраченого або пошкодженого, якщо інше не встановлено законом. 

…
За видачу дубліката документа дозвільного характеру у випадках, передбачених законом, справляється плата, розмір якої затверджується Кабінетом Міністрів України. 

10. Зупинення розгляду документів, поданих для отримання документа дозвільного характеру, можливе за бажанням суб'єкта господарювання шляхом письмового повідомлення про це дозвільного органу або державного адміністратора, який протягом одного робочого дня повідомляє про це регіональний та/або місцевий дозвільний орган. У разі якщо на день подання повідомлення було проведено експертизу, обстеження або інші наукові та технічні оцінки, необхідні для видачі документа дозвільного характеру, суб'єкт господарювання відшкодовує відповідні витрати, пов'язані з їх проведенням. 
…
Про зупинення та поновлення дозвільними органами розгляду документів, поданих для отримання документа дозвільного характеру, протягом одного робочого дня з дати прийняття відповідного рішення повідомляється заявнику і державному адміністратору. 
11. Основні вимоги до порядку видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання документів дозвільного характеру поширюються на всі документи дозвільного характеру, у тому числі на дозвільні (погоджувальні) процедури, якщо інше не встановлено законом. 
Дії щодо одержання погоджень, висновків та інших документів, необхідних для видачі документа дозвільного характеру, вчиняються дозвільним органом, що оформляє документ дозвільного характеру, без залучення суб'єкта господарювання.

12. Видача документів дозвільного характеру регіональними дозвільними органами в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці може здійснюватися через дозвільний центр міської ради, що є обласним центром, за узгодженим рішенням міської ради та обласної державної адміністрації або Ради міністрів Автономної Республіки Крим.
…

Стаття 5. Державний адміністратор

1. Державний адміністратор - посадова особа міської ради міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення (їх виконавчих органів), обласної, Київської та Севастопольської міських, районної, районної у місті Києві державних адміністрацій, уповноваженого органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, яка організовує видачу (переоформлення, видачу дублікатів, анулювання) суб'єктам господарювання документів дозвільного характеру та забезпечує взаємодію місцевих і регіональних дозвільних органів.

Державний адміністратор призначається на посаду та звільняється з посади відповідним міським головою, головою обласної, Київської та Севастопольської міських, районної, районної у місті Києві державних адміністрацій, керівником відповідного уповноваженого органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим за погодженням з уповноваженим органом.

Державний адміністратор підпорядковується безпосередньо відповідному міському голові, голові обласної, Київської та Севастопольської міських, районної, районної у місті Києві державних адміністрацій, керівнику відповідного уповноваженого органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим.

2. Кількість державних адміністраторів визначається рішенням відповідної міської ради, обласної, Київської та Севастопольської міських, районної, районної у місті Києві державних адміністрацій, уповноваженого органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим.

3. Державний адміністратор повинен мати вищу освіту та стаж роботи на державній службі або стаж роботи в органах місцевого самоврядування не менше двох років, або стаж роботи в інших сферах управління не менше трьох років.

4. Основними завданнями державного адміністратора є: 

надання суб'єкту господарювання вичерпної інформації щодо вимог та порядку одержання документа дозвільного характеру; 

прийняття від суб'єкта господарювання документів, необхідних для одержання документів дозвільного характеру, їх реєстрація та подання документів (їх копій) відповідним регіональним та/або місцевим дозвільним органам; 

видача оформлених регіональними та місцевими дозвільними органами суб'єкту господарювання документів дозвільного характеру; 

забезпечення взаємодії регіональних та/або місцевих дозвільних органів та документообігу; 

організаційне та інформаційне забезпечення проведення представниками регіональних та/або місцевих дозвільних органів спільного обстеження об'єкта; 

контроль за додержанням посадовими особами регіональних та/або місцевих дозвільних органів строків розгляду та видачі документів дозвільного характеру; 

формування та ведення реєстру документів дозвільного характеру; 

інформування посадової особи, якій він підпорядковується, а також уповноваженого органу про порушення вимог законодавства з питань видачі документів дозвільного характеру посадовою особою регіонального та місцевого дозвільного органу; 

підготовка пропозицій щодо удосконалення процедури видачі документів дозвільного характеру; 

ведення в мережі Інтернет веб-сторінки, що містить інформацію, необхідну для отримання документів дозвільного характеру; 

координація діяльності дозвільного центру; 

видача довідок з реєстру документів дозвільного характеру; 

складання протоколів про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом. 

5. Державний адміністратор має право: 

безоплатно одержувати від дозвільних органів інформацію, пов'язану з видачею документів дозвільного характеру, крім інформації, що становить державну таємницю. Дозвільний орган зобов'язаний надавати таку інформацію державному адміністратору протягом трьох робочих днів з дня отримання відповідного запиту; 

порушувати клопотання до міського голови відповідної міської ради міста обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, голови обласної, Київської та Севастопольської міських, районної, районної у місті Києві державних адміністрацій, керівника відповідного уповноваженого органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим щодо вжиття заходів у частині забезпечення роботи дозвільних центрів;

відмовити у прийнятті заяви на одержання документа дозвільного характеру та документів, що додаються до неї, у разі подання суб'єктом господарювання документів, необхідних для одержання документа дозвільного характеру, не в повному обсязі з наданням обґрунтованої відповіді (у разі отримання документів поштою - письмово повідомити заявника). 

6. Регіональні та місцеві дозвільні органи забезпечують інформування у повному обсязі державних адміністраторів про порядок видачі (переоформлення, видачі дублікатів, анулювання) документів дозвільного характеру регіональними та місцевими дозвільними органами, зокрема про перелік документів, необхідних для одержання (переоформлення, видачі дублікатів, анулювання) документів дозвільного характеру, зразки заяв та необхідних бланків, строки видачі (переоформлення, видачі дублікатів, анулювання) документів дозвільного характеру, розмір плати за здійснення таких дій (у разі її встановлення).

7. Уповноважений орган розробляє Положення про державного адміністратора та порядок його взаємодії з регіональними, місцевими дозвільними органами, суб'єктами господарювання, яке затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері економічного розвитку.

10. Міські ради міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення (їх виконавчі органи), обласні, Київська та Севастопольська міські, районні та районні в місті Києві державні адміністрації, уповноважений орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим утворюють дозвільні центри і здійснюють організаційне та матеріально-технічне забезпечення дозвільного центру і державного адміністратора.

У разі якщо кількість державних адміністраторів становить три і більше осіб, для організаційного та матеріально-технічного забезпечення їх роботи утворюється відповідний структурний підрозділ виконавчого органу міської ради або обласної, Київської та Севастопольської міських, районної, районної у місті Києві державних адміністрацій, уповноваженого органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим.

Стаття 6. Реєстр документів дозвільного характеру

1. Реєстр документів дозвільного характеру (далі - Реєстр) - єдина автоматизована загальнодержавна система збирання, накопичення, захисту, обліку та надання відомостей про видачу документів дозвільного характеру, відмову в їх видачі, переоформлення, видачу дублікатів, анулювання.

2. Реєстр ведуть державні адміністратори та дозвільні органи (центральні органи виконавчої влади).

3. Інформація, що міститься в Реєстрі, є відкритою.

За видачу довідок з Реєстру справляється плата в розмірі двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 

Кошти, одержані за видачу довідки з Реєстру, спрямовуються на фінансування видатків, пов'язаних з його веденням, відповідно до закону. 

Органи державної влади звільняються від плати за видачу довідки з Реєстру за їх запитом, у разі якщо такий запит подається у зв'язку із здійсненням ними повноважень, визначених законом.
4. Довідка з Реєстру видається на бланках, форма яких затверджується уповноваженим органом. 

5. Інформація, що міститься в Реєстрі, може використовуватися в інших загальнодержавних реєстрах, розпорядником яких є уповноважений орган, у визначеному законодавством порядку. 
6. Порядок формування, ведення та користування Реєстром визначається уповноваженим органом, який є його розпорядником.

Стаття 7. Порядок видачі (переоформлення, видачі дублікатів, анулювання) регіональними та місцевими дозвільними органами документів дозвільного характеру

1. Видача (переоформлення, видача дублікатів, анулювання) документів дозвільного характеру, оформлених регіональними та місцевими дозвільними органами, здійснюється в дозвільному центрі державним адміністратором за принципом організаційної єдності.

2. Суб'єкт господарювання або уповноважена ним особа подає державному адміністратору, який здійснює прийом суб'єктів господарювання в дозвільному центрі, заяву, форма якої затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері економічного розвитку, та за погодженням з дозвільними органами. 

3. До заяви додаються: 

документи, необхідні для видачі документа дозвільного характеру, передбачені законодавством, яким регулюються відносини щодо одержання такого документа. 

Документами, необхідними для видачі документа дозвільного характеру, можуть визначатися документи, що безпосередньо пов'язані з підтвердженням можливості суб'єкта господарювання провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або види господарської діяльності. 

Заява та документи, що додаються до неї, подаються в одному примірнику особисто суб'єктом господарювання (керівником юридичної особи, фізичною особою - підприємцем) або уповноваженою ним особою. 

Заява та документи, що додаються до неї, можуть бути надіслані рекомендованим листом з описом вкладення, при цьому підпис заявника (фізичної особи - підприємця) та уповноваженої ним особи засвідчується нотаріально. 

4. Державний адміністратор перевіряє документи, що посвідчують особу заявника, та реєструє заяву і документи, що додаються до неї, в журналі, який ведеться за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері економічного розвитку. 

Заява та документи, що додаються до неї, приймаються за описом, копія якого негайно видається (направляється) заявнику з відміткою про дату та номер їх реєстрації. 

5. Забороняється вимагати від заявника для одержання документа дозвільного характеру документи, не передбачені законодавством. 

6. Заявник несе відповідальність за достовірність відомостей, зазначених у заяві та документах, що додаються до неї. 

7. Державний адміністратор після надходження заяви та документів, що додаються до неї, формує дозвільну справу, у якій зберігаються копія заяви на отримання відповідного документа дозвільного характеру, опис документів, що додаються до неї (у тому числі копія документа, що підтверджує внесення плати за видачу документа дозвільного характеру, якщо така плата передбачена законом), а також копії документів дозвільного характеру або копії повідомлень регіональних або місцевих дозвільних органів про відмову у видачі документів дозвільного характеру, копії рішень дозвільних органів з відповідних питань. 

Державний адміністратор несе відповідальність за зберігання дозвільної справи згідно із законом. 

8. Заява та документи, що додаються до неї, передаються державним адміністратором до регіональних або місцевих дозвільних органів у день реєстрації заяви або протягом наступного робочого дня. 

9. Регіональні та місцеві дозвільні органи протягом не більше ніж десять робочих днів з дня одержання від державного адміністратора заяви та документів, що додаються до неї, якщо інше не передбачено законом, оформлюють відповідний документ дозвільного характеру або письмове повідомлення суб'єкту господарювання про відмову у видачі документа дозвільного характеру та передають протягом одного робочого дня відповідні документи (письмове повідомлення) державному адміністратору. 

У письмовому повідомленні про відмову у видачі документа дозвільного характеру зазначаються передбачені законом підстави для такої відмови. 

10. Державний адміністратор не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від регіонального або місцевого дозвільного органу відповідного документа дозвільного характеру (письмового повідомлення про відмову у видачі документа дозвільного характеру) повідомляє суб'єкта господарювання про час та місце видачі документа дозвільного характеру або письмової відмови у видачі документа дозвільного характеру. У разі якщо законом передбачено внесення плати за видачу документа дозвільного характеру, державний адміністратор зобов'язаний повідомити про це суб'єкта господарювання. 

Факт отримання документа дозвільного характеру засвідчується особистим підписом керівника юридичної особи, фізичної особи - підприємця або уповноваженої ним особи при пред'явленні документа, що засвідчує його особу, та документа про внесення плати за його видачу, якщо така плата передбачена законом. 

Державний адміністратор не пізніше наступного дня з дня отримання документа, що засвідчує внесення плати за його видачу, передає такий документ відповідному регіональному або місцевому дозвільному органу. Копія цього документа залишається у державного адміністратора. 

11. Письмове повідомлення регіонального або місцевого дозвільного органу про відмову у видачі документа дозвільного характеру видається державним адміністратором суб'єкту господарювання або уповноваженій ним особі під підпис про одержання. 

У разі нез'явлення суб'єкта господарювання або уповноваженої ним особи для одержання письмового повідомлення про відмову у видачі документа дозвільного характеру протягом двох робочих днів з дня закінчення встановленого законом строку розгляду заяви про видачу документа дозвільного характеру та документів, що додаються до неї, державний адміністратор направляє письмове повідомлення регіонального або місцевого дозвільного органу про відмову у видачі документа дозвільного характеру суб'єкту господарювання поштовим відправленням з описом вкладення. 

12. Державний адміністратор протягом одного робочого дня з дати отримання від місцевого дозвільного органу дубліката документа дозвільного характеру повідомляє суб'єкта господарювання про час та місце його видачі.

13. Державний адміністратор протягом одного робочого дня з дати повідомлення місцевим дозвільним органом про зупинення або поновлення розгляду документів, поданих для отримання документів дозвільного характеру, повідомляє про це суб'єкта господарювання.

Стаття 8. Формування єдиної інформаційної політики з питань дозвільної системи у сфері господарської діяльності
…
2. Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації забезпечують створення та функціонування в мережі Інтернет веб-сторінок, які містять інформацію, необхідну суб'єктам господарювання для провадження ними господарської діяльності. 

Регіональні та місцеві дозвільні органи подають для розміщення на веб-сторінках інформацію, необхідну для провадження господарської діяльності, зокрема, про перелік об'єктів нерухомого майна, що потребують реконструкції, перелік будівель, приміщень, земельних ділянок, які надаються або можуть бути надані в оренду. 

3. Державний адміністратор та дозвільні органи забезпечують безоплатне консультування з питань отримання відповідних документів дозвільного характеру за зверненням суб'єкта господарювання.

Стаття 9. Уповноважений орган
1. Уповноважений орган: 
розробляє або бере участь у розробленні і погоджує проекти нормативно-правових актів з питань видачі документів дозвільного характеру;
…
здійснює методологічне забезпечення діяльності дозвільних органів та державних адміністраторів; 
…
організовує навчання та підвищення кваліфікації державних адміністраторів.

Стаття 91. Контроль за додержанням вимог законодавства з питань видачі документів дозвільного характеру

1. Державний контроль за додержанням державними адміністраторами, дозвільними органами (їх посадовими особами) вимог законодавства з питань видачі документів дозвільного характеру, встановленого порядку їх видачі (у тому числі через дозвільні центри), за створенням та забезпеченням функціонування дозвільних центрів міськими радами міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення (їх виконавчими органами), районними і районними у містах Києві та Севастополі державними адміністраціями, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями здійснюється уповноваженим органом шляхом проведення планових та позапланових перевірок у встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері економічного і соціального розвитку, порядку. 
2. Планові перевірки проводяться згідно з річним планом, який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері економічного і соціального розвитку. 

Планові перевірки дозвільного органу (його посадової особи) щодо додержання порядку видачі кожного окремого документа дозвільного характеру (його виду), державного адміністратора щодо додержання встановленого порядку видачі документів дозвільного характеру, міської ради міста обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення (їх виконавчих органів), районної і районної у містах Києві та Севастополі державної адміністрації, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій щодо створення та забезпечення функціонування дозвільного центру проводяться не частіше одного разу на рік. 
Уповноважений орган проводить позапланові перевірки додержання державним адміністратором та дозвільним органом (у тому числі через дозвільні центри) вимог законодавства з питань видачі документів дозвільного характеру:
…
2) за письмовими зверненнями або запитами органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування (їх виконавчих органів), державних адміністраторів, правоохоронних органів щодо виявлених фактів порушення вимог законодавства з питань видачі документів дозвільного характеру; 
…
4) за рішенням Президента України, Кабінету Міністрів України щодо виявлених фактів порушення вимог законодавства з питань видачі документів дозвільного характеру; 

5) якщо дозвільним органом, державним адміністратором до уповноваженого органу не подана інформація про усунення порушень вимог законодавства з питань видачі документів дозвільного характеру; 

6) з метою перевірки виконання дозвільним органом, державним адміністратором припису уповноваженого органу про усунення порушень вимог законодавства з питань видачі документів дозвільного характеру, зазначеного в акті перевірки; 
7) якщо під час проведення перевірки діяльності дозвільного центру встановлені порушення вимог законодавства з питань видачі документів дозвільного характеру місцевими дозвільними органами (їх посадовими особами).
…
3. Керівник дозвільного органу (його посадова особа), державний адміністратор, міський голова міста обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, голова районної і районної у містах Києві та Севастополі державної адміністрації, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, відповідальний за створення та забезпечення функціонування дозвільного центру, під час проведення перевірки зобов'язаний забезпечити надання документів, що стосуються предмета перевірки, а також на усну або письмову вимогу осіб, які проводять перевірку, забезпечувати копіювання документів, надавати письмові пояснення з питань, що виникають під час проведення перевірки. 
4. Результати проведення планової чи позапланової перевірки оформлюються відповідним актом, який складається в довільній формі у двох примірниках (у разі залучення працівників інших органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування (їх виконавчих органів), установ та організацій - відповідно до кількості установ та організацій, представники яких брали участь у проведенні перевірки), підписується головою і членами комісії та затверджується керівником уповноваженого органу. 

В акті перевірки зазначаються: 
інформація про діяльність дозвільного органу, державного адміністратора та дозвільного центру; 
…
Інформація про усунення недоліків та порушень вимог законодавства з питань видачі документів дозвільного характеру подається до уповноваженого органу у строки, встановлені у приписі, але не пізніше ніж протягом 30 днів з дня отримання державним адміністратором та дозвільним органом акта перевірки.

Один примірник акта перевірки видається керівникові дозвільного органу (його посадовій особі), державному адміністраторові, міському голові міста обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, голові районної і районної у містах Києві та Севастополі державної адміністрації, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, відповідальному за створення та забезпечення функціонування дозвільного центру, другий примірник зберігається уповноваженим органом. 
…

Стаття 10. Відповідальність у сфері видачі документів дозвільного характеру 

1. Керівники дозвільних органів, посадові особи цих органів, які відповідно до законодавства мають повноваження приймати рішення з питань видачі документів дозвільного характеру, міські голови міст обласного та республіканського Автономної Республіки Крим значення, голови районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, що забезпечують організаційне та матеріально-технічне забезпечення дозвільних центрів та державного адміністратора, державні адміністратори несуть відповідальність за порушення вимог законодавства про дозвільну систему у сфері господарської діяльності у порядку, встановленому законом.
2. Дії або бездіяльність посадових осіб дозвільних органів та державних адміністраторів можуть бути оскаржені до суду в порядку, встановленому законом. 
…

Стаття 11. Прикінцеві положення 
…
21. Дозвільні центри, утворені відповідно до цього Закону, є складовою частиною центрів надання адміністративних послуг, що створюються відповідно до Закону України "Про адміністративні послуги".
…	Цей Закон визначає правові та організаційні засади функціонування дозвільної системи у сфері господарської діяльності і встановлює порядок діяльності дозвільних органів, уповноважених видавати документи дозвільного характеру, та адміністраторів.

Цей Закон визначає правові та організаційні засади функціонування дозвільної системи у сфері господарської діяльності і встановлює порядок діяльності дозвільних органів, уповноважених видавати документи дозвільного характеру, та адміністраторів.

Стаття 1. Основні терміни

1. У цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: 

дозвільна система у сфері господарської діяльності – сукупність урегульованих законодавством відносин, які виникають між дозвільними органами, адміністраторами та суб'єктами господарювання у зв'язку з видачею документів дозвільного характеру, переоформленням, видачею дублікатів, анулюванням документів дозвільного характеру;

дозвільні органи – суб’єкти надання адміністративних послуг, їх посадові особи, уповноважені відповідно до закону видавати документи дозвільного характеру;

…
Виключити.

Виключити.

…
декларація відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства (далі – декларація) – документ, яким суб'єкт господарювання повідомляє адміністратора або представника відповідного дозвільного органу про відповідність своєї матеріально-технічної бази вимогам законодавства. У такий спосіб суб'єкт господарювання набуває права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання документа дозвільного характеру. 
Форма та порядок повідомлення адміністратора або відповідного дозвільного органу про відповідність матеріально-технічної бази суб'єкта господарювання вимогам законодавства встановлюється Кабінетом Міністрів України;
…
Виключити.

дозвільна (погоджувальна) процедура – сукупність дій, що здійснюються адміністраторами та дозвільними органами під час проведення погодження (розгляду), оформлення, надання висновків тощо, які передують отриманню документа дозвільного характеру;

Виключити.

спеціально уповноважений орган з питань дозвільної системи у сфері господарської діяльності (далі – уповноважений орган) – центральний орган виконавчої влади, визначений Кабінетом Міністрів України;
…
Терміни “адміністратор”, “центр надання адміністративних послуг” та “суб’єкт надання адміністративної послуги” у цьому Законі вживаються у значенні, визначеному Законом України “Про адміністративні послуги”.

Стаття 2. Сфера дії Закону

1. Дія цього Закону поширюється на дозвільні органи, адміністраторів, уповноважений орган та суб'єктів господарювання, які мають намір провадити або провадять господарську діяльність. 
…
Стаття 3. Основні принципи державної політики з питань дозвільної системи у сфері господарської діяльності

1. Основними принципами державної політики з питань дозвільної системи у сфері господарської діяльності є: 
…
відповідальність посадових осіб дозвільних органів, адміністраторів та суб'єктів господарювання за порушення вимог законодавства з питань видачі документів дозвільного характеру; 
…

Стаття 4. Основні вимоги до дозвільної системи у сфері господарської діяльності
…
2. Перелік документів дозвільного характеру, які видаються через центри надання адміністративних послуг, визначається відповідно до Закону України “Про адміністративні послуги”.

Виключити.

…

Стаття 41. Основні вимоги до порядку видачі документів дозвільного характеру або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання документів дозвільного характеру

1. Порядок видачі документів дозвільного характеру або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання центральними органами виконавчої влади, їх територіальними органами встановлюється Кабінетом Міністрів України за поданням відповідного дозвільного органу, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Порядок видачі документів дозвільного характеру або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання, видача або відмова у видачі яких законами України віднесена до повноважень органів місцевого самоврядування, встановлюється їх рішенням, а у випадках, передбачених законом, - на підставі типових порядків, затверджених Кабінетом Міністрів України.

…

2. Плата за видачу документів дозвільного характеру (адміністративний збір) визначається відповідно до Закону України “Про адміністративні послуги”.

…
5. Підставами для відмови у видачі документа дозвільного характеру є: 
подання суб'єктом господарювання неповного пакета документів, необхідних для одержання документа дозвільного характеру, згідно із встановленим вичерпним переліком; 
…
Письмове повідомлення дозвільного органу про відмову у видачі документа дозвільного характеру надається суб'єкту господарювання особисто або надсилається поштовим відправленням з описом вкладення (письмове повідомлення дозвільного органу надається адміністратору) із зазначенням передбачених законом підстав для такої відмови у строк, встановлений для видачі документа дозвільного характеру.

…
8. Підставами для переоформлення документа дозвільного характеру є: 
зміна найменування суб'єкта господарювання - юридичної особи або прізвища, імені, по батькові фізичної особи - підприємця; 
…
У разі виникнення підстав для переоформлення документа дозвільного характеру суб'єкт господарювання зобов'язаний протягом п'яти робочих днів з дня настання таких підстав подати дозвільному органу або адміністратору заяву про переоформлення документа дозвільного характеру разом з документом дозвільного характеру, що підлягає переоформленню. 
…
Виключити.

…
9. Підставами для видачі дубліката документа дозвільного характеру є: 
втрата документа дозвільного характеру; 
…
У разі втрати документа дозвільного характеру суб'єкт господарювання зобов'язаний протягом п'яти робочих днів з дня настання такої підстави подати дозвільному органу або адміністратору заяву про видачу дубліката документа дозвільного характеру. 
…
У разі якщо бланк документа дозвільного характеру непридатний для використання внаслідок його пошкодження, суб'єкт господарювання подає дозвільному органу або адміністратору заяву про видачу дубліката документа дозвільного характеру та непридатний для використання документ дозвільного характеру. 
…
Суб'єкт господарювання, який подав заяву та відповідні документи для видачі дубліката документа дозвільного характеру замість втраченого або пошкодженого, провадить свою діяльність на підставі копії заяви про видачу дубліката документа дозвільного характеру, зареєстрованої дозвільним органом або адміністратором. 
Дозвільний орган зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня одержання заяви про видачу дубліката документа дозвільного характеру надати заявникові або адміністратору, якщо видача дубліката документа дозвільного характеру здійснюється через центр надання адміністративних послуг, дублікат документа дозвільного характеру замість втраченого або пошкодженого, якщо інше не встановлено законом. 
…
Виключити.

10. Зупинення розгляду документів, поданих для отримання документа дозвільного характеру, можливе за бажанням суб'єкта господарювання шляхом письмового повідомлення про це дозвільного органу або адміністратора, який протягом одного робочого дня повідомляє про це дозвільний орган. У разі якщо на день подання повідомлення було проведено експертизу, обстеження або інші наукові та технічні оцінки, необхідні для видачі документа дозвільного характеру, суб'єкт господарювання відшкодовує відповідні витрати, пов'язані з їх проведенням.

…
Про зупинення та поновлення дозвільними органами розгляду документів, поданих для отримання документа дозвільного характеру, протягом одного робочого дня з дати прийняття відповідного рішення повідомляється заявнику і адміністратору. 
11. Основні вимоги до порядку видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання документів дозвільного характеру поширюються на всі документи дозвільного характеру, у тому числі на дозвільні (погоджувальні) процедури, якщо інше не встановлено законом. 
Дії щодо одержання погоджень, висновків та інших документів, необхідних для видачі документа дозвільного характеру, вчиняються дозвільним органом, що оформляє документ дозвільного характеру, без залучення суб'єкта господарювання.

Виключити.

…

Виключити.

Стаття 6. Реєстр документів дозвільного характеру

1. Реєстр документів дозвільного характеру (далі - Реєстр) - єдина автоматизована загальнодержавна система збирання, накопичення, захисту, обліку та надання відомостей про видачу документів дозвільного характеру, відмову в їх видачі, переоформлення, видачу дублікатів, анулювання.
 
2. Реєстр ведуть дозвільні органи. 

3. Інформація, що міститься в Реєстрі, є відкритою.

Виключити.

Виключити.

Виключити.

Виключити.

Виключити.

6. Порядок формування, ведення та користування Реєстром визначається уповноваженим органом, який є його розпорядником, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування державної політики економічного і соціального розвитку.

Виключити.

Стаття 8. Формування єдиної інформаційної політики з питань дозвільної системи у сфері господарської діяльності
…
2. Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації забезпечують створення та функціонування в мережі Інтернет веб-сторінок, які містять інформацію, необхідну суб'єктам господарювання для провадження ними господарської діяльності. 

Дозвільні органи подають для розміщення на веб-сторінках інформацію, необхідну для провадження господарської діяльності, зокрема, про перелік об'єктів нерухомого майна, що потребують реконструкції, перелік будівель, приміщень, земельних ділянок, які надаються або можуть бути надані в оренду. 

3. Адміністратор та дозвільні органи забезпечують безоплатне консультування з питань отримання відповідних документів дозвільного характеру за зверненням суб'єкта господарювання.

Стаття 9. Уповноважений орган
1. Уповноважений орган: 
бере участь у розробленні проектів нормативно-правових актів з питань видачі документів дозвільного характеру та погоджує їх в установленому порядку;
…
здійснює методологічне забезпечення діяльності дозвільних органів;
…
Виключити.

Стаття 91. Контроль за додержанням вимог законодавства з питань видачі документів дозвільного характеру

1. Державний контроль за додержанням дозвільними органами (їх посадовими особами) вимог законодавства з питань видачі документів дозвільного характеру, встановленого порядку їх видачі здійснюється уповноваженим органом шляхом проведення планових та позапланових перевірок у встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері економічного і соціального розвитку, порядку. 

2. Планові перевірки проводяться згідно з річним планом, який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері економічного і соціального розвитку. 

Планові перевірки дозвільного органу (його посадової особи) щодо додержання порядку видачі кожного окремого документа дозвільного характеру (його виду) проводяться не частіше одного разу на рік.

Уповноважений орган проводить позапланові перевірки додержання дозвільним органом вимог законодавства з питань видачі документів дозвільного характеру: 

…
2) за письмовими зверненнями або запитами органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування (їх виконавчих органів), адміністраторів, правоохоронних органів щодо виявлених фактів порушення вимог законодавства з питань видачі документів дозвільного характеру; 
…
4) за рішенням Кабінету Міністрів України, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері економічного і соціального розвитку, щодо виявлених фактів порушення вимог законодавства з питань видачі документів дозвільного характеру; 
5) якщо дозвільним органом до уповноваженого органу не подана інформація про усунення порушень вимог законодавства з питань видачі документів дозвільного характеру; 

6) з метою перевірки виконання дозвільним органом припису уповноваженого органу про усунення порушень вимог законодавства з питань видачі документів дозвільного характеру, зазначеного в акті перевірки; 

Виключити.

…
3. Керівник дозвільного органу (його посадова особа) під час проведення перевірки зобов'язаний забезпечити надання документів, що стосуються предмета перевірки, а також на усну або письмову вимогу осіб, які проводять перевірку, забезпечувати копіювання документів, надавати письмові пояснення з питань, що виникають під час проведення перевірки. 

4. Результати проведення планової чи позапланової перевірки оформлюються відповідним актом, який складається в довільній формі у двох примірниках (у разі залучення працівників інших органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування (їх виконавчих органів), установ та організацій - відповідно до кількості установ та організацій, представники яких брали участь у проведенні перевірки), підписується головою і членами комісії та затверджується керівником уповноваженого органу. 

В акті перевірки зазначаються: 
інформація про діяльність дозвільного органу; 

…
Інформація про усунення недоліків та порушень вимог законодавства з питань видачі документів дозвільного характеру подається до уповноваженого органу у строки, встановлені у приписі, але не пізніше ніж протягом 30 днів з дня отримання дозвільним органом акта перевірки.

Один примірник акта перевірки видається керівникові дозвільного органу (його посадовій особі), другий примірник зберігається уповноваженим органом. 

…

Стаття 10. Відповідальність у сфері видачі документів дозвільного характеру 

1. Керівники дозвільних органів, посадові особи цих органів, які відповідно до законодавства мають повноваження приймати рішення з питань видачі документів дозвільного характеру, несуть відповідальність за порушення вимог законодавства про дозвільну систему у сфері господарської діяльності у порядку, встановленому законом.

2. Дії або бездіяльність посадових осіб дозвільних органів можуть бути оскаржені до суду в порядку, встановленому законом. 
…

Стаття 11. Прикінцеві положення 
…
Виключити.

…	
Закон України “Про цінні папери та фондовий ринок”	
Стаття 6. Акції 
…
2. Акціонер приватного та публічного товариства має переважне право на придбання акцій додаткової емісії. 
Переважним правом акціонера визнається: 
право акціонера - власника простих акцій придбавати у процесі приватного розміщення товариством прості акції пропорційно частці належних йому простих акцій у загальній кількості емітованих простих акцій;

право акціонера - власника привілейованих акцій придбавати у процесі приватного розміщення товариством привілейовані акції цього або нового класу, якщо акції такого класу надають їх власникам перевагу щодо черговості отримання дивідендів чи виплат у разі ліквідації товариства, пропорційно частці належних акціонеру привілейованих акцій певного класу в загальній кількості привілейованих акцій цього класу.

…

Стаття 23. Вимоги до фондової біржі 
…

Стаття 36. Недобросовісна емісія цінних паперів
…
7. У разі визнання емісії недійсною або незатвердження у встановлені законодавством строки результатів розміщення цінних паперів органом емітента, уповноваженим приймати таке рішення, або невнесення (незатвердження) у встановлені законодавством строки змін до статуту, пов'язаних із збільшенням статутного капіталу акціонерного товариства з урахуванням результатів розміщення акцій, емітент цінних паперів зобов'язаний повернути інвесторам гроші (майно, майнові права), що надійшли як плата за розміщені цінні папери, а інвестори зобов'язані повернути емітентові сертифікат (сертифікати) цінних паперів, у разі його (їх) отримання, в строки, визначені проспектом емісії, але не більше шести місяців, в порядку, встановленому Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку. 

…

Стаття 40. Регулярна інформація про емітента 
…
3. Річна інформація про емітента повинна містити такі відомості: 
…

…

5. Звітним періодом для складання квартальної інформації про емітента є квартали поточного року. 
Квартальна інформація про емітента повинна містити такі відомості: 
…

…

Стаття 41. Особлива інформація про емітента

1. Особлива інформація про емітента - інформація, до якої належать відомості про:
прийняття рішення про розміщення цінних паперів на суму, що перевищує 25 відсотків статутного капіталу; 
…
отримання позики або кредиту на суму, що перевищує 25 відсотків активів емітента; 
…

…	Стаття 6. Акції 
…
2. Акціонер приватного та публічного товариства має переважне право на придбання акцій додаткової емісії. 
Переважним правом акціонера визнається: 
право акціонера - власника простих акцій придбавати у процесі приватного розміщення товариством прості акції пропорційно частці належних йому простих акцій у загальній кількості емітованих простих акцій, крім випадку прийняття загальними зборами акціонерів рішення про невикористання такого права; 
право акціонера - власника привілейованих акцій придбавати у процесі приватного розміщення товариством привілейовані акції цього або нового класу, якщо акції такого класу надають їх власникам перевагу щодо черговості отримання дивідендів чи виплат у разі ліквідації товариства, пропорційно частці належних акціонеру привілейованих акцій певного класу в загальній кількості привілейованих акцій цього класу, крім випадку прийняття загальними зборами акціонерів рішення про невикористання такого права. 
…

Стаття 23. Вимоги до фондової біржі 
…
4. Фондова біржа зобов’язана надавати акціонерному товариству, цінні папери якого включені до її біржового списку, на його вимогу довідку про біржовий курс цінних паперів такого товариства та іншу інформацію відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства».

Стаття 36. Недобросовісна емісія цінних паперів
…
7. У разі визнання емісії недійсною або незатвердження у встановлені законодавством строки результатів розміщення цінних паперів органом емітента, уповноваженим приймати таке рішення, або невнесення (незатвердження) протягом трьох місяців після затвердження результатів розміщення акцій (якщо менший строк не передбачений проспектом емісії) змін до статуту, пов'язаних із збільшенням статутного капіталу акціонерного товариства з урахуванням результатів розміщення акцій, емітент цінних паперів зобов'язаний повернути інвесторам гроші (майно, майнові права), що надійшли як плата за розміщені цінні папери, а інвестори зобов'язані повернути емітентові сертифікат (сертифікати) цінних паперів, у разі його (їх) отримання, в строки, визначені проспектом емісії, але не більше шести місяців, в порядку, встановленому Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку. 
…

Стаття 40. Регулярна інформація про емітента 
…
3. Річна інформація про емітента повинна містити такі відомості: 
…
вчинення значних правочинів або правочинів, щодо вчинення яких є заінтересованість.
…

5. Звітним періодом для складання квартальної інформації про емітента є квартали поточного року. 
Квартальна інформація про емітента повинна містити такі відомості: 
…
вчинення значних правочинів або правочинів, щодо вчинення яких є заінтересованість.
…

Стаття 41. Особлива інформація про емітента

1. Особлива інформація про емітента - інформація, до якої належать відомості про:
прийняття рішення про розміщення цінних паперів на суму, що перевищує 10 відсотків статутного капіталу; 
…
прийняття рішення про вчинення значного правочину або правочину, щодо вчинення якого є заінтересованість;
..
порушення провадження у справі про відшкодування емітенту збитків, завданих посадовою особою такого емітента;
…
	
Закон України “Про аудиторську діяльність”	
Стаття 8. Обов'язкове проведення аудиту 

Проведення аудиту є обов'язковим для: 

1) підтвердження достовірності та повноти річної фінансової звітності та консолідованої фінансової звітності відкритих акціонерних товариств, підприємств - емітентів облігацій, професійних учасників ринку цінних паперів, фінансових установ та інших суб'єктів господарювання, звітність яких відповідно до законодавства України підлягає офіційному оприлюдненню, за винятком установ і організацій, що повністю утримуються за рахунок державного бюджету;

2) перевірки фінансового стану засновників банків, підприємств з іноземними інвестиціями, відкритих акціонерних товариств (крім фізичних осіб), страхових і холдингових компаній, інститутів спільного інвестування, довірчих товариств та інших фінансових посередників;
…	Стаття 8. Обов'язкове проведення аудиту 

Проведення аудиту є обов'язковим для: 

1) підтвердження достовірності та повноти річної фінансової звітності та консолідованої фінансової звітності акціонерних товариств, підприємств - емітентів облігацій, професійних учасників ринку цінних паперів, фінансових установ та інших суб'єктів господарювання, звітність яких відповідно до законодавства України підлягає офіційному оприлюдненню, за винятком установ і організацій, що повністю утримуються за рахунок державного бюджету;

2) перевірки фінансового стану засновників банків, підприємств з іноземними інвестиціями, акціонерних товариств (крім фізичних осіб), страхових і холдингових компаній, інститутів спільного інвестування, довірчих товариств та інших фінансових посередників;
…	
Закон України “Про дитяче харчування”	
Стаття 5. Мета державного регулювання

1. Державне регулювання виробництва та обігу дитячого харчування здійснюється з метою забезпечення гарантій щодо: 
…
виробництва дитячого харчування на спеціалізованих підприємствах, у цехах, що мають експлуатаційний дозвіл для потужностей з виробництва дитячого харчування, отриманий у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; 

виробництва дитячого харчування з високоякісної сировини, вирощеної у спеціальних сировинних зонах, та із застосуванням інгредієнтів та допоміжних засобів і матеріалів для виробництва та обігу, що за висновком державної санітарно-епідеміологічної експертизи визнані придатними для цих цілей;
…

Стаття 9. Основні вимоги до виробництва дитячого харчування
…
2. Виробництво дитячого харчування здійснюється виключно на промисловій основі на спеціалізованих підприємствах, у цехах, що мають експлуатаційний дозвіл для потужностей з виробництва дитячого харчування, отриманий у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з дотриманням вимог, встановлених законодавством санітарних заходів, належної практики виробництва та застосуванням системи НАССР або аналогічних систем забезпечення безпечності та якості. 
…

11. Використання технологічного обладнання, допоміжних засобів та матеріалів для виробництва та обігу дитячого харчування здійснюється за наявності відповідного висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи. 
…	Стаття 5. Мета державного регулювання

1. Державне регулювання виробництва та обігу дитячого харчування здійснюється з метою забезпечення гарантій щодо: 
…
виробництва дитячого харчування на спеціалізованих підприємствах; 

виробництва дитячого харчування з високоякісної сировини, вирощеної у спеціальних сировинних зонах, та із застосуванням інгредієнтів та допоміжних засобів і матеріалів для виробництва та обігу;

…

Стаття 9. Основні вимоги до виробництва дитячого харчування
…
2. Виробництво дитячого харчування здійснюється виключно на промисловій основі на спеціалізованих підприємствах, у цехах, з дотриманням вимог, встановлених законодавством санітарних заходів, належної практики виробництва та застосуванням системи НАССР або аналогічних систем забезпечення безпечності та якості.

…

Виключити.

…	
Закон України “Про державну систему біобезпеки при створенні, випробуванні, транспортуванні та використанні генетично модифікованих організмів”	
Стаття 7. Повноваження Кабінету Міністрів України 

Кабінет Міністрів України:
…
 
затверджує порядок ліцензування генетично-інженерної діяльності у замкненій та відкритій системах; 
…
Стаття 81. Повноваження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері освіти і науки
 
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері освіти і науки:

здійснює ліцензування генетично-інженерної діяльності у замкнених системах;
…
Стаття 12. Регулювання генетично-інженерної діяльності в установах, організаціях та на підприємствах

Генетично-інженерна діяльність  у  замкненій системі підлягає ліцензуванню.

Ліцензування такої діяльності здійснюється на підставі оцінки ризику при поводженні з ГМО у замкненій системі.

Порядок такого ліцензування затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері освіти і науки.
…	Стаття 7. Повноваження Кабінету Міністрів України
 
Кабінет Міністрів України:
…
 
Виключити.

…
Виключити.

Стаття 12. Регулювання генетично-інженерної діяльності в установах, організаціях та на підприємствах

Виключити.

…	
Закон України “Про акціонерні товариства”	
Стаття 2. Визначення термінів 

1. У цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні:
…
14) повідомлення акціонерам - повідомлення, що містить передбачену законом та статутом акціонерного товариства інформацію і направляється адресату в письмовій формі у спосіб, визначений статутом товариства;

Відсутній.

…

Стаття 3. Правовий статус акціонерного товариства 
…
4. Повне найменування акціонерного товариства українською мовою повинне містити назву його типу (публічне чи приватне) і організаційно-правової форми (акціонерне товариство). 
…

Стаття 8. Визначення ринкової вартості майна 
…
2. Ринкова вартість емісійних цінних паперів визначається:

1) для емісійних цінних паперів, які не перебувають в обігу на фондових біржах, - як вартість цінних паперів, визначена відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність;

2) для емісійних цінних паперів, що перебувають в обігу на фондових біржах, - як вартість цінних паперів, визначена відповідно до законодавства про цінні папери та фондовий ринок.

Відсутній.

…

Стаття 9. Створення акціонерного товариства
…
4. У разі заснування акціонерного товариства його акції підлягають розміщенню виключно серед його засновників шляхом приватного розміщення. Публічне розміщення акцій товариства може здійснюватися після отримання свідоцтва про реєстрацію першого випуску акцій. 
…
Відсутня.

5. Створення акціонерного товариства здійснюється за такими етапами: 
…
5) укладення з депозитарієм цінних паперів договору про обслуговування емісії акцій або з реєстратором іменних цінних паперів договору про ведення реєстру власників іменних цінних паперів; 
…
9) реєстрація товариства та його статуту в органах державної реєстрації; 
…
12) отримання свідоцтва про державну реєстрацію випуску акцій; 
…

Стаття 11. Оплата вартості акцій засновниками акціонерного товариства 
…
4. Документ, що засвідчує право власності засновника акціонерного товариства на акції, видається йому після повної оплати вартості таких акцій протягом 10 робочих днів з дати отримання товариством свідоцтва про державну реєстрацію випуску акцій.

Стаття 13. Статут акціонерного товариства 
…
2. Статут акціонерного товариства повинен містити відомості про: 
…
5) номінальну вартість і загальну кількість акцій, кількість кожного типу розміщених товариством акцій, у тому числі кількість кожного класу привілейованих акцій у разі розміщення привілейованих акцій, а також наслідки невиконання зобов'язань з викупу акцій;
…

Стаття 21. Емісія цінних паперів 
…
Відсутня.

Стаття 24. Особливості обігу цінних паперів акціонерних товариств

1. Акції публічного акціонерного товариства можуть купуватися та продаватися на фондовій біржі. 
Публічне акціонерне товариство зобов'язане пройти процедуру включення акцій до біржового списку хоча б однієї фондової біржі.
…

Стаття 25. Права акціонерів - власників простих акцій 
…
Відсутня.

Стаття 27. Переважне право акціонерів при додатковій емісії акцій 
…
2. Переважне право надається акціонеру - власнику простих акцій у процесі приватного розміщення обов'язково, в порядку, встановленому законодавством. 

Переважне право надається акціонеру - власнику привілейованих акцій у процесі приватного розміщення товариством привілейованих акцій, якщо це передбачено статутом акціонерного товариства.

…

Стаття 30. Порядок виплати дивідендів 
…
5. Для виплати дивідендів товариство в порядку, встановленому законодавством про депозитарну систему України, перераховує дивіденди Центральному депозитарію цінних паперів на рахунок, відкритий у Розрахунковому центрі з обслуговування договорів на фінансових ринках для зарахування на рахунки депозитарних установ та депозитаріїв-кореспондентів для їх подальшого переказу депозитарними установами на рахунки депонентів або сплати депонентам іншим способом, передбаченим договором, а також для їх подальшого переказу депозитаріями-кореспондентами особам, які мають права на отримання доходів та інших виплат відповідно до законодавства іншої країни.
…

Стаття 33. Компетенція загальних зборів 
…
2. До виключної компетенції загальних зборів належить: 
…
14) прийняття рішення про форму існування акцій; 

…

Стаття 34. Право на участь у загальних зборах 

1. У загальних зборах акціонерного товариства можуть брати участь особи, включені до переліку акціонерів, які мають право на таку участь, або їх представники. На загальних зборах за запрошенням особи, яка скликає загальні збори, також можуть бути присутні представник аудитора товариства та посадові особи товариства незалежно від володіння ними акціями цього товариства, представник органу, який відповідно до статуту представляє права та інтереси трудового колективу. 
…
Відсутня.

…

Стаття 35. Повідомлення про проведення загальних зборів 

1. Письмове повідомлення про проведення загальних зборів акціонерного товариства та їх порядок денний надсилається кожному акціонеру, зазначеному в переліку акціонерів, складеному в порядку, встановленому законодавством про депозитарну систему України, на дату, визначену наглядовою радою, а в разі скликання позачергових загальних зборів на вимогу акціонерів у випадках, передбачених частиною шостою статті 47 цього Закону, - акціонерами, які цього вимагають. Встановлена дата не може передувати дню прийняття рішення про проведення загальних зборів і не може бути встановленою раніше, ніж за 60 днів до дати проведення загальних зборів.

Письмове повідомлення про проведення загальних зборів та їх порядок денний надсилається акціонерам персонально (з урахуванням частини другої цієї статті) особою, яка скликає загальні збори, у спосіб, передбачений статутом акціонерного товариства, у строк не пізніше ніж за 30 днів до дати їх проведення. Повідомлення розсилає особа, яка скликає загальні збори, або особа, яка веде облік прав власності на акції товариства у разі скликання загальних зборів акціонерами.

Товариство не пізніше ніж за 30 днів до дати проведення загальних зборів публікує в офіційному друкованому органі повідомлення про проведення загальних зборів. Публічне акціонерне товариство додатково надсилає повідомлення про проведення загальних зборів та їх порядок денний фондовій біржі, на якій це товариство пройшло процедуру лістингу, а також не пізніше ніж за 30 днів до дати проведення загальних зборів розміщує на власній веб-сторінці в мережі Інтернет інформацію, передбачену частиною третьою цієї статті.
…
3. Повідомлення про проведення загальних зборів акціонерного товариство має містити такі дані: 
…
5) перелік питань, що виносяться на голосування; 

6) порядок ознайомлення акціонерів з матеріалами, з якими вони можуть ознайомитися під час підготовки до загальних зборів. 

Відсутній.

…

Стаття 37. Порядок денний загальних зборів 

1. Порядок денний загальних зборів акціонерного товариства попередньо затверджується наглядовою радою товариства, а в разі скликання позачергових загальних зборів на вимогу акціонерів у випадках, передбачених частиною шостою статті 47 цього Закону, - акціонерами, які цього вимагають.

…

Стаття 38. Пропозиції до порядку денного загальних зборів

1. Кожний акціонер має право внести пропозиції щодо питань, включених до порядку денного загальних зборів акціонерного товариства, а також щодо нових кандидатів до складу органів товариства, кількість яких не може перевищувати кількісного складу кожного з органів. Пропозиції вносяться не пізніше ніж за 20 днів до дати проведення загальних зборів, а щодо кандидатів до складу органів товариства - не пізніше ніж за сім днів до дати проведення загальних зборів.

2. Пропозиція до порядку денного загальних зборів акціонерного товариства подається в письмовій формі із зазначенням прізвища (найменування) акціонера, який її вносить, кількості, типу та/або класу належних йому акцій, змісту пропозиції до питання та/або проекту рішення, а також кількості, типу та/або класу акцій, що належать кандидату, який пропонується цим акціонером до складу органів товариства.

3. Наглядова рада акціонерного товариства, а в разі скликання позачергових загальних зборів такого товариства на вимогу акціонерів у випадках, передбачених частиною шостою статті 47 цього Закону, - акціонери, які цього вимагають, приймають рішення про включення пропозицій до порядку денного не пізніше ніж за 15 днів до дати проведення загальних зборів, а щодо кандидатів до складу органів товариства - не пізніше ніж за чотири дні до дати проведення загальних зборів.

4. Пропозиції акціонерів (акціонера), які сукупно є власниками 5 або більше відсотків простих акцій, підлягають обов'язковому включенню до порядку денного загальних зборів. У такому разі рішення наглядової ради про включення питання до порядку денного не вимагається, а пропозиція вважається включеною до порядку денного, якщо вона подана з дотриманням вимог цієї статті.

Зміни до порядку денного загальних зборів вносяться лише шляхом включення нових питань та проектів рішень із запропонованих питань. Товариство не має права вносити зміни до запропонованих акціонерами питань або проектів рішень.

5. Рішення про відмову у включенні до порядку денного загальних зборів акціонерного товариства пропозиції акціонерів (акціонера), які сукупно є власниками 5 або більше відсотків простих акцій, може бути прийнято тільки у разі:

недотримання акціонерами строку, встановленого частиною першою цієї статті;

неповноти даних, передбачених частиною другою цієї статті.

6. Мотивоване рішення про відмову у включенні пропозиції до порядку денного загальних зборів акціонерного товариства надсилається наглядовою радою акціонеру протягом трьох днів з моменту його прийняття.

7. Акціонерне товариство не пізніше ніж за 10 днів до дати проведення загальних зборів повинно повідомити акціонерів, згідно із статутом, про зміни у порядку денному. 

Публічне акціонерне товариство також надсилає повідомлення про зміни у порядку денному загальних зборів фондовій біржі (біржам), на яких це товариство пройшло процедуру лістингу, а також не пізніше ніж за 10 днів до дати проведення загальних зборів розміщує на власній веб-сторінці в мережі Інтернет відповідну інформацію про зміни у порядку денному загальних зборів.
…

Стаття 39. Представництво акціонерів 
…
3. Довіреність на право участі та голосування на загальних зборах може посвідчуватися реєстратором, депозитарієм, зберігачем, нотаріусом та іншими посадовими особами, які вчиняють нотаріальні дії, чи в іншому передбаченому законодавством порядку.

…

Стаття 40. Порядок проведення загальних зборів 
…
3. Реєстрація акціонерів (їх представників) проводиться на підставі переліку акціонерів, які мають право на участь у загальних зборах, складеного в порядку, передбаченому законодавством про депозитарну систему України, із зазначенням кількості голосів кожного акціонера. Реєстрацію акціонерів (їх представників) проводить реєстраційна комісія, яка призначається наглядовою радою, а в разі скликання позачергових загальних зборів на вимогу акціонерів у випадках, передбачених частиною шостою статті 47 цього Закону, - акціонерами, які цього вимагають. 
…
Повноваження реєстраційної комісії за договором можуть передаватися реєстратору, зберігачу або депозитарію. У такому разі головою реєстраційної комісії є представник реєстратора, зберігача або депозитарія.
…

Стаття 42. Порядок прийняття рішень загальними зборами 
…
5. Рішення загальних зборів з питань, передбачених пунктами 2 - 7, 23 частини другої статті 33 цього Закону, приймається більш як трьома чвертями голосів акціонерів, які зареєструвалися для участі у загальних зборах та є власниками голосуючих з відповідного питання акцій. Статутом приватного акціонерного товариства можуть бути передбачені інші питання, рішення щодо яких приймаються більш як трьома чвертями голосів акціонерів, які зареєструвалися для участі у загальних зборах та є власниками голосуючих з відповідного питання акцій, крім питань, визначених в абзаці другому частини третьої цієї статті.

6. Загальні збори не можуть приймати рішення з питань, не включених до порядку денного. 

…

Стаття 43. Спосіб голосування 
1. Голосування на загальних зборах акціонерного товариства з питань порядку денного може проводитися з використанням бюлетенів для голосування.

У товаристві, що здійснило публічне розміщення акцій, голосування з питань порядку денного загальних зборів проводиться тільки з використанням бюлетенів для голосування.

У товаристві з кількістю акціонерів - власників простих акцій товариства понад 100 осіб голосування з питань порядку денного загальних зборів проводиться тільки з використанням бюлетенів для голосування.
…
2. Бюлетень для голосування (крім кумулятивного голосування) повинен містити: 
…
2) дату і час проведення загальних зборів; 
…
5) застереження про те, що бюлетень має бути підписаний акціонером (представником акціонера) і в разі відсутності такого підпису вважається недійсним; 

6) зазначення кількості голосів, що належать кожному акціонеру.

…
Бюлетень для кумулятивного голосування повинен містити: 
…
2) дату і час проведення загальних зборів; 
…
5) застереження про те, що бюлетень має бути підписаний акціонером (представником акціонера) і в разі відсутності такого підпису вважається недійсним;

6) зазначення кількості голосів, що належать кожному акціонеру. 

…
Відсутній.

4. Бюлетень для голосування визнається недійсним у разі, якщо він відрізняється від офіційно виготовленого акціонерним товариством зразка або на ньому відсутній підпис акціонера (представника).

У разі якщо бюлетень для голосування містить кілька питань, винесених на голосування, визнання його недійсним щодо одного питання є підставою для визнання недійсним щодо інших питань.

Бюлетені для голосування, визнані недійсними з підстав, передбачених цією статтею, не враховуються під час підрахунку голосів.

Стаття 44. Лічильна комісія 

1. Роз'яснення щодо порядку голосування, підрахунку голосів та інших питань, пов'язаних із забезпеченням проведення голосування на загальних зборах, надає лічильна комісія, яка обирається загальними зборами акціонерів (установчими зборами). Повноваження лічильної комісії за договором можуть передаватися реєстратору, зберігачу або депозитарію. Умови такого договору затверджуються загальними зборами акціонерів.

Стаття 45. Протокол про підсумки голосування 

1. За підсумками голосування складається протокол, що підписується всіма членами лічильної комісії акціонерного товариства, які брали участь у підрахунку голосів. 
У разі передачі повноважень лічильної комісії реєстратору, зберігачу або депозитарію протокол про підсумки голосування підписує представник реєстратора, зберігача або депозитарія.

2. У протоколі про підсумки голосування зазначаються:

1) дата проведення загальних зборів;

2) перелік питань, рішення з яких прийняті загальними зборами;

3) рішення і кількість голосів "за", "проти" і "утримався" щодо кожного проекту рішення з кожного питання порядку денного, винесеного на голосування. 

…

Стаття 47. Позачергові загальні збори 
…
Вимога про скликання позачергових загальних зборів подається в письмовій формі виконавчому органу на адресу за місцезнаходженням акціонерного товариства із зазначенням органу або прізвищ (найменувань) акціонерів, які вимагають скликання позачергових загальних зборів, підстав для скликання та порядку денного. У разі скликання позачергових загальних зборів з ініціативи акціонерів вимога повинна також містити інформацію про кількість, тип і клас належних акціонерам акцій та бути підписаною всіма акціонерами, які її подають.

…
5. Якщо цього вимагають інтереси акціонерного товариства, наглядова рада має право прийняти рішення про скликання позачергових загальних зборів з письмовим повідомленням акціонерів про проведення позачергових загальних зборів та порядок денний відповідно до цього Закону не пізніше ніж за 15 днів до дати їх проведення з позбавленням акціонерів права вносити пропозиції до порядку денного.

У такому разі за відсутності кворуму позачергових загальних зборів повторні загальні збори не проводяться.
…
6. У разі якщо протягом строку, встановленого частиною другою цієї статті, наглядова рада не прийняла рішення про скликання позачергових загальних зборів акціонерного товариства, такі збори можуть бути скликані акціонерами, які цього вимагають. Рішення наглядової ради про відмову у скликанні позачергових загальних зборів акціонерів може бути оскаржено акціонерами до суду.

Відсутня.

Відсутня.

Стаття 51. Створення наглядової ради акціонерного товариства
…
4. Член наглядової ради повинен виконувати свої обов'язки особисто і не може передавати власні повноваження іншій особі, крім члена наглядової ради - юридичної особи - акціонера.
…

Стаття 52. Компетенція наглядової ради 
…
2. До виключної компетенції наглядової ради належить: 
…
21) прийняття рішення про обрання (заміну) реєстратора власників іменних цінних паперів товариства або депозитарія цінних паперів та затвердження умов договору, що укладатиметься з ним, встановлення розміру оплати його послуг; 
…
Відсутня.

Стаття 53. Обрання членів наглядової ради

1. Члени наглядової ради акціонерного товариства обираються з числа фізичних осіб, які мають повну цивільну дієздатність, та/або з числа юридичних осіб - акціонерів.

Член наглядової ради - юридична особа може мати необмежену кількість представників у наглядовій раді. Порядок діяльності представника акціонера у наглядовій раді визначається самим акціонером. 

2. Повноваження члена наглядової ради дійсні з моменту його обрання загальними зборами товариства. Повноваження представника акціонера - члена наглядової ради дійсні з моменту видачі йому довіреності акціонером - членом наглядової ради та отримання товариством письмового повідомлення про призначення представника, яке, крім іншого, повинно містити:

1) прізвище, ім'я та по батькові (за наявності) представника;

2) дату народження представника;

3) серію і номер паспорта представника (або іншого документа, що посвідчує особу), дату видачі та орган, що його видав;

4) місце роботи представника та посаду, яку він обіймає;

5) місце проживання або місце перебування представника.

Член наглядової ради - юридична особа несе відповідальність перед товариством за дії свого представника у наглядовій раді.

Акціонери товариства в порядку, передбаченому частиною другою статті 78 цього Закону, мають право на ознайомлення з письмовими повідомленнями акціонерів - членів наглядової ради про призначення представників у наглядовій раді.

3. Обрання членів наглядової ради публічного акціонерного товариства здійснюється виключно шляхом кумулятивного голосування.

4. Обрання членів наглядової ради приватного акціонерного товариства здійснюється за принципом представництва у складі наглядової ради представників акціонерів або шляхом кумулятивного голосування. Конкретний спосіб обрання членів наглядової ради приватного акціонерного товариства визначається його статутом.

У разі обрання членів наглядової ради приватного акціонерного товариства за принципом представництва в її складі представників акціонерів статутом товариства може бути встановлена залежність членства та/або пропорційність представництва представників акціонерів у складі наглядової ради залежно від кількості належних акціонерам простих акцій або відсутність обмеження кількості представників акціонера у складі наглядової ради товариства.

Порядок представництва представником акціонера у складі наглядової ради приватного акціонерного товариства визначається самим акціонером.

Акціонер має право в будь-який час відкликати свого представника, що представляє його інтереси у складі наглядової ради приватного акціонерного товариства, письмово повідомивши про це товариство. З дня направлення такого повідомлення повноваження представника акціонера в наглядовій раді товариства припиняються.

5. Одна й та сама особа може обиратися до складу наглядової ради неодноразово. 

6. Член наглядової ради не може бути одночасно членом виконавчого органу та/або членом ревізійної комісії (ревізором) цього товариства. 

7. Кількісний склад наглядової ради встановлюється загальними зборами.

8. Якщо кількість членів наглядової ради становить менше половини її кількісного складу, товариство протягом трьох місяців має скликати позачергові загальні збори для обрання решти членів наглядової ради, а в разі обрання членів наглядової ради шляхом кумулятивного голосування - для обрання всього складу наглядової ради.

9. Член наглядової ради здійснює свої повноваження, дотримуючись умов цивільно-правового договору, трудового договору або контракту з товариством та відповідно до статуту товариства, а представник акціонера - члена наглядової ради товариства здійснює свої повноваження відповідно до вказівок акціонера, інтереси якого він представляє у наглядовій раді.

Від імені товариства договір (контракт) підписує особа, уповноважена на це загальними зборами.

Дія договору (контракту) з членом наглядової ради припиняється у разі припинення його повноважень.

Виконання повноважень члена наглядової ради державними службовцями здійснюється у випадках та порядку, визначених законом. Виконання повноважень члена наглядової ради особами, які перебувають на службі в органах місцевого самоврядування, здійснюється відповідно до закону.

Стаття 57. Дострокове припинення повноважень членів наглядової ради 

1. Загальні збори акціонерного товариства можуть прийняти рішення про дострокове припинення повноважень членів наглядової ради та одночасне обрання нових членів.

Без рішення загальних зборів повноваження члена наглядової ради припиняються: 
…
Відсутня.

…

Стаття 61. Припинення повноважень голови та членів виконавчого органу

1. Повноваження голови колегіального виконавчого органу (особи, яка здійснює повноваження одноосібного виконавчого органу) припиняються за рішенням наглядової ради, якщо статутом акціонерного товариства це питання не віднесено до компетенції загальних зборів.

…

Стаття 63. Відповідальність посадових осіб органів акціонерного товариства
…
2. Посадові особи органів акціонерного товариства несуть відповідальність перед товариством за збитки, завдані товариству своїми діями (бездіяльністю), згідно із законом. 
…

Стаття 65. Придбання акцій товариства за наслідками придбання контрольного пакета акцій 
1. Особа (особи, що діють спільно), яка внаслідок придбання акцій товариства з урахуванням кількості акцій, які належать їй та її афілійованим особам, стала власником контрольного пакета акцій товариства, протягом 20 днів з дати придбання зобов'язана запропонувати всім акціонерам придбати у них прості акції товариства, крім випадків придбання контрольного пакета акцій у процесі приватизації.

2. Пропозиція акціонерам про придбання належних їм акцій має містити дані про: 
…
Відсутня.

Відсутня.

2) запропоновану ціну придбання акцій та порядок її визначення; 

3) строк, протягом якого акціонери можуть повідомити про прийняття пропозиції щодо придбання акцій відповідно до частини третьої цієї статті;
4) порядок оплати акцій, що придбаваються. 

…
4. Ціна придбання акцій не може бути меншою за ринкову ціну, визначену відповідно до статті 8 цього Закону.

Стаття 66. Придбання акціонерним товариством розміщених ним цінних паперів

1. Акціонерне товариство має право за рішенням загальних зборів викупити в акціонерів акції за згодою власників цих акцій. Порядок реалізації цього права визначається у статуті товариства та/або рішенні загальних зборів.
… 
Ціна викупу акцій не може бути меншою за їх ринкову вартість, визначену відповідно до статті 8 цього Закону. Оплата акцій, що викуповуються, здійснюється у грошовій формі. 

…
3. Викуплені акціонерним товариством акції не враховуються у разі розподілу прибутку, голосування та визначення кворуму загальних зборів. Товариство повинно протягом року з моменту викупу продати викуплені товариством акції або анулювати їх відповідно до рішення загальних зборів, яким було передбачено придбання товариством власних акцій.

Ціна продажу викуплених товариством акцій не може бути меншою за їх ринкову вартість, визначену відповідно до статті 8 цього Закону. 

…

Стаття 68. Обов'язковий викуп акціонерним товариством акцій на вимогу акціонерів

1. Кожний акціонер - власник простих акцій товариства має право вимагати здійснення обов'язкового викупу акціонерним товариством належних йому голосуючих акцій, якщо він зареєструвався для участі у загальних зборах та голосував проти прийняття загальними зборами рішення про:
…
2) вчинення товариством значного правочину;

3) зміну розміру статутного капіталу; 

2. Кожний акціонер - власник привілейованих акцій має право вимагати здійснення обов'язкового викупу товариством належних йому привілейованих акцій, якщо він зареєструвався для участі у загальних зборах та голосував проти прийняття загальними зборами рішення про:
…
Відсутня.

Стаття 69. Порядок реалізації акціонерами права вимоги обов'язкового викупу акціонерним товариством належних їм акцій

1. Ціна викупу акцій не може бути меншою, ніж їх ринкова вартість. 

Ціна викупу акцій розраховується станом на день, що передує дню опублікування в установленому порядку повідомлення про скликання загальних зборів, на яких було прийнято рішення, яке стало підставою для вимоги обов'язкового викупу акцій. 
…

2. Протягом 30 днів після прийняття загальними зборами рішення, що стало підставою для вимоги обов'язкового викупу акцій, акціонер, який має намір реалізувати зазначене право, подає товариству письмову вимогу. У вимозі акціонера про обов'язковий придбання акцій мають бути зазначені його прізвище (найменування), місце проживання (місцезнаходження), кількість, тип та/або клас акцій, обов'язкового викупу яких він вимагає. 
…

Стаття 71. Правочин, щодо вчинення якого є заінтересованість

1. Особою, заінтересованою у вчиненні акціонерним товариством правочину, вважається посадова особа органів товариства; член її сім'ї - чоловік (дружина), батьки (усиновителі), опікун (піклувальник), брат, сестра, діти та їхні чоловіки (дружини); юридична особа, в якій частка, що належить посадовій особі органів товариства, членам її сім'ї, становить 25 і більше відсотків; акціонер, який одноосібно або разом із членами сім'ї володіє 25 і більше відсотками простих акцій товариства, якщо зазначена особа (особи - разом або окремо) відповідає принаймні одній із нижченаведених ознак: 
…
Відсутній.

Особа, заінтересована у вчиненні правочину, зобов'язана протягом трьох робочих днів з моменту виникнення у неї заінтересованості поінформувати товариство про наявність у неї такої заінтересованості.

2. Виконавчий орган акціонерного товариства зобов'язаний протягом п'яти робочих днів з дня отримання відомостей про можливість вчинення правочину, щодо якого є заінтересованість, надати наглядовій раді (у разі відсутності наглядової ради - кожному акціонеру персонально) інформацію стосовно правочину, у вчиненні якого є заінтересованість, зокрема про: 
…

Відсутній.

…
Якщо заінтересована у вчиненні правочину особа є членом наглядової ради, вона не бере участі в голосуванні з питання вчинення такого правочину. Якщо більшість членів наглядової ради є особами, заінтересованими у вчиненні такого правочину, або якщо наглядова рада не була створена або не прийняла рішення про вчинення чи відмову від вчинення правочину, щодо якого є заінтересованість, протягом строку, встановленого цією статтею, це питання виноситься на розгляд загальних зборів. 

Відсутній.

Відсутній.

Наглядова рада може прийняти рішення про вчинення чи відмову від вчинення правочину.

Відсутній.

Стаття 73. Ревізійна комісія (ревізор) 

1. Для проведення перевірки фінансово-господарської діяльності акціонерного товариства загальні збори можуть обирати ревізійну комісію (ревізора). 
В акціонерних товариствах з кількістю акціонерів - власників простих акцій товариства до 100 осіб може запроваджуватися посада ревізора або обиратися ревізійна комісія, а в товариствах з кількістю акціонерів - власників простих акцій товариства більше 100 осіб може обиратися лише ревізійна комісія.

Стаття 75. Аудитор 

1. Річна фінансова звітність публічного акціонерного товариства підлягає обов'язковій перевірці незалежним аудитором. 
2. Посадові особи товариства зобов'язані забезпечити доступ незалежного аудитора до всіх документів, необхідних для перевірки результатів фінансово-господарської діяльності товариства.
…

Стаття 77. Зберігання документів акціонерного товариства 

1. Акціонерне товариство зобов'язане зберігати: 
…
14) проспект емісії, свідоцтво про державну реєстрацію випуску акцій та інших цінних паперів товариства; 
…

Стаття 78. Надання акціонерним товариством інформації 
…
3. Публічне акціонерне товариство зобов'язане мати власну веб-сторінку в мережі Інтернет, на якій у порядку, встановленому Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, розміщується інформація, що підлягає оприлюдненню відповідно до законодавства, інформація, визначена пунктами 1 - 3, 5, 6, 10, 11, 13 - 16 частини першої статті 77, та інформація, визначена частиною третьою статті 35 цього Закону.

Стаття 81. Договір про злиття (приєднання) акціонерних товариств та план поділу (виділ, перетворення) акціонерного товариства 
…
2. Наглядова рада кожного акціонерного товариства, що бере участь у злитті, приєднанні, поділі, виділі або перетворенні, повинна підготувати для акціонерів пояснення до умов договору про злиття (приєднання) або плану поділу (виділу, перетворення). 
Таке пояснення повинне містити економічне обґрунтування доцільності злиття, приєднання, поділу, виділу або перетворення перелік методів, що застосовувалися для оцінки вартості майна акціонерного товариства та обчислення коефіцієнта конвертації акцій та інших цінних паперів акціонерного товариства. 
…
4. Матеріали, що надсилаються акціонерам товариства, що бере участь у злитті (приєднанні), поділі (виділі, перетворенні), при підготовці загальних зборів, на які виноситься питання про затвердження умов договору про злиття (приєднання), плану поділу (виділу, перетворення), передавального акта повинні включати: 
…
3) висновок незалежного експерта щодо умов злиття, приєднання, поділу або виділу у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті; 
…

Стаття 83. Злиття акціонерних товариств
…
6. Процедура злиття акціонерних товариств здійснюється за таким порядком: 
…
6) отримання наглядовою радою кожного акціонерного товариства, що бере участь у злитті, висновку незалежного експерта щодо умов злиття акціонерних товариств;
…
14) державна реєстрація статуту акціонерного товариства, створюваного в результаті злиття, в органах державної реєстрації; 
…
18) отримання свідоцтва про державну реєстрацію випуску акцій товариства, створюваного в результаті злиття.

Стаття 84. Приєднання акціонерного товариства 

1. Приєднанням акціонерного товариства визнається припинення акціонерного товариства (кількох товариств) з передачею ним (ними) згідно з передавальним актом усього свого майна, прав та обов'язків іншому акціонерному товариству - правонаступнику.

…
4. Якщо акціонерному товариству, до якого здійснюється приєднання, належать більш як 90 відсотків простих акцій товариства, що приєднується, приєднання не спричиняє необхідності внесення змін до статуту товариства, до якого здійснюється приєднання, пов'язаних із змінами прав його акціонерів, від імені товариства, до якого здійснюється приєднання, рішення про приєднання, затвердження передавального акта та умов договору про приєднання може прийматися його наглядовою радою. У такому разі підготовка пояснень до умов договору про приєднання та отримання висновку незалежного експерта стосовно договору не вимагаються.

Стаття 85. Поділ акціонерного товариства 

1. Поділом акціонерного товариства визнається припинення акціонерного товариства з передачею всього його майна, прав та обов'язків двом чи більше новим акціонерним товариствам - правонаступникам згідно з розподільним балансом.

Відсутній.

Стаття 87. Перетворення акціонерного товариства 
…
3. Загальні збори акціонерів товариства, що перетворюється, ухвалюють рішення про перетворення товариства, про порядок і умови здійснення перетворення, порядок обміну акцій товариства на частки (паї) підприємницького товариства-правонаступника.
…
	Стаття 2. Визначення термінів 

1. У цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні:
…
14) повідомлення акціонерам - повідомлення, що містить передбачену законом та статутом акціонерного товариства інформацію і направляється адресату в письмовій формі листом або через депозитарну систему України. Конкретний спосіб подання повідомлення визначається статутом товариства;

141) повідомлення акціонерам через депозитарну систему України – повідомлення, надання якого акціонерам товариства забезпечується професійними учасниками депозитарної системи України у порядку, встановленому Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку;
…

Стаття 3. Правовий статус акціонерного товариства 
…
4. Повне найменування акціонерного товариства українською мовою повинне містити назву його типу (публічне чи приватне) і організаційно-правової форми (акціонерне товариство). 
…

Стаття 8. Визначення ринкової вартості майна 
…
2. Ринкова вартість емісійних цінних паперів визначається:

1) для емісійних цінних паперів, які не перебувають в обігу на фондових біржах, - як вартість цінних паперів, визначена відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність;

2) для емісійних цінних паперів, що перебувають в обігу на фондових біржах, - як середній біржовий курс таких цінних паперів на відповідній фондовій біржі, розрахований такою фондовою біржею за останні три місяці їх обігу, що передують дню, на який визначається ринкова вартість таких цінних паперів;

3) для емісійних цінних паперів, що перебувають в обігу на фондових біржах, у разі коли неможливо визначити ринкову вартість цінних паперів за останні три місяці їх обігу, що передують дню, на який визначається ринкова вартість таких цінних паперів, — як вартість цінних паперів за станом на таку дату, визначену відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність.

У разі коли цінні папери перебувають в обігу на двох і більше фондових біржах та їх середній біржовий курс за останні три місяці обігу, що передують дню, на який визначається ринкова вартість таких цінних паперів, на різних біржах відрізняється, ринкова вартість цінних паперів визначається наглядовою радою (якщо створення наглядової ради не передбачено статутом акціонерного товариства — виконавчим органом товариства) в порядку, встановленому Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку.
…

Стаття 9. Створення акціонерного товариства
…
4. У разі заснування акціонерного товариства його акції підлягають розміщенню виключно серед його засновників шляхом приватного розміщення. Публічне розміщення акцій товариства може здійснюватися після отримання свідоцтва про реєстрацію першого випуску акцій. 
…
Забороняється створення акціонерного товариства шляхом:

злиття юридичних осіб, створених в інших організаційно-правових формах, ніж акціонерне товариство;

поділу юридичної особи іншої організаційно-правової форми, ніж акціонерне товариство;

виділу з юридичної особи, створеної в іншій організаційно-правовій формі, ніж акціонерне товариство.

5. Створення акціонерного товариства здійснюється за такими етапами: 
…
5) укладення з депозитарієм цінних паперів договору про обслуговування емісії акцій; 

…
9) реєстрація товариства в органах державної реєстрації;

…
12) отримання свідоцтва про реєстрацію випуску акцій;

…

Стаття 11. Оплата вартості акцій засновниками акціонерного товариства 
…
4. Документ, що засвідчує право власності засновника акціонерного товариства на акції, видається йому після повної оплати вартості таких акцій протягом 10 робочих днів з дати отримання товариством свідоцтва про реєстрацію випуску акцій.

Стаття 13. Статут акціонерного товариства 
…
2. Статут акціонерного товариства повинен містити відомості про: 
…
5) номінальну вартість і загальну кількість акцій, кількість кожного типу розміщених товариством акцій, у тому числі кількість кожного класу привілейованих акцій у разі розміщення привілейованих акцій;

…

Стаття 21. Емісія цінних паперів
…
3. Акціонерне товариство не може придбавати власні акції, що розміщуються.
Стаття 24. Особливості обігу цінних паперів акціонерних товариств

1. Акції публічного акціонерного товариства можуть купуватися та продаватися на фондовій біржі. 
Публічне акціонерне товариство зобов'язане пройти процедуру включення акцій до біржового списку та залишатися у ньому хоча б на одній фондовій біржі.
…

Стаття 25. Права акціонерів - власників простих акцій 
…
2. Акціонери (акціонер), які сукупно є власниками 10 і більше відсотків статутного капіталу товариства, мають право звернутися до суду з позовом в інтересах такого товариства про відшкодування товариству збитків, завданих посадовою особою цього товариства своїми діями (бездіяльністю), визнання правочину, вчиненого такою особою, недійсним та повернення прибутку, отриманого за результатами такого правочину,  якщо:

збитки були завдані діями, вчиненими посадовою особою з перевищенням або зловживанням службовими повноваженнями, що встановлено вироком суду;

збитки були завдані діями посадової особи, вчиненими з порушенням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення подібних дій, встановленої товариством;

збитки були завдані діями такої посадової особи, вчиненими з дотриманням порядку їх попереднього погодження товариством, або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення відповідних дій, встановленої товариством, але для отримання такого погодження та (або) дотримання процедури прийняття рішень  посадова особа товариства надала недостовірну інформацію;

збитки були завдані бездіяльністю посадової особи у випадку, коли вона була зобов’язана вчинити певні дії відповідно до покладених на неї обов’язків.

Стаття 27. Переважне право акціонерів при додатковій емісії акцій 
…
2. Переважне право надається акціонеру - власнику простих акцій у процесі приватного розміщення, (крім випадку прийняття загальними зборами публічного акціонерного товариства рішення про невикористання такого права), в порядку, встановленому законодавством.

Переважне право надається акціонеру - власнику привілейованих акцій у процесі приватного розміщення товариством привілейованих акцій, якщо це передбачено статутом акціонерного товариства, (крім випадку прийняття загальними зборами публічного акціонерного товариства рішення про невикористання такого права).

У разі включення до порядку денного загальних зборів публічного акціонерного товариства питання про невикористання переважного права акціонера на придбання акцій додаткової емісії у процесі приватного розміщення наглядова рада (якщо створення наглядової ради не передбачено статутом акціонерного товариства –  виконавчий орган товариства) повинна представити на таких зборах письмовий звіт, що містить пояснення причин невикористання зазначеного права.
…

Стаття 30. Порядок виплати дивідендів 
…
Виключити.

…

Стаття 33. Компетенція загальних зборів 
…
2. До виключної компетенції загальних зборів належить: 
…
14) прийняття рішення про невикористання переважного права акціонера публічного акціонерного товариства на придбання акцій додаткової емісії у процесі приватного розміщення;
…

Стаття 34. Право на участь у загальних зборах 

1. У загальних зборах акціонерного товариства можуть брати участь особи, включені до переліку акціонерів, які мають право на таку участь, або їх представники. На загальних зборах за запрошенням особи, яка скликає загальні збори, також можуть бути присутні представник аудитора товариства та посадові особи товариства незалежно від володіння ними акціями цього товариства, представник органу, який відповідно до статуту представляє права та інтереси трудового колективу. 
…
У загальних зборах можуть брати участь акціонери (їх представники), яким на праві власності належать акції, звіт про результати розміщення яких зареєстровано в установленому законодавством порядку.
…

Стаття 35. Повідомлення про проведення загальних зборів 

1. Письмове повідомлення про проведення загальних зборів акціонерного товариства та проект порядку денного надсилається кожному акціонеру, зазначеному в переліку акціонерів, складеному в порядку, встановленому законодавством про депозитарну систему України, на дату, визначену наглядовою радою, а в разі скликання позачергових загальних зборів на вимогу акціонерів у випадках, передбачених частиною шостою статті 47 цього Закону, - акціонерами, які цього вимагають. Встановлена дата не може передувати дню прийняття рішення про проведення загальних зборів і не може бути встановленою раніше, ніж за 60 днів до дати проведення загальних зборів.

Письмове повідомлення про проведення загальних зборів та проект порядку денного надсилається акціонерам персонально (з урахуванням частини другої цієї статті) особою, яка скликає загальні збори, у спосіб, передбачений статутом акціонерного товариства, у строк не пізніше ніж за 30 днів до дати їх проведення. Повідомлення розсилає особа, яка скликає загальні збори, або особа, яка веде облік прав власності на акції товариства у разі скликання загальних зборів акціонерами.

Товариство не пізніше ніж за 30 днів до дати проведення загальних зборів публікує в офіційному друкованому органі повідомлення про проведення загальних зборів. Публічне акціонерне товариство додатково надсилає повідомлення про проведення загальних зборів та їх порядок денний фондовій біржі, на якій це товариство пройшло процедуру лістингу, а також не пізніше ніж за 30 днів до дати проведення загальних зборів розміщує на власному веб-сайті інформацію, передбачену частиною третьою цієї статті
…
3. Повідомлення про проведення загальних зборів акціонерного товариство має містити такі дані: 
…
5) перелік питань разом з проектом рішень (крім кумулятивного голосування) щодо кожного з питань, що включені до проекту порядку денного; 
6) порядок ознайомлення акціонерів з матеріалами, з якими вони можуть ознайомитися під час підготовки до загальних зборів.

Повідомлення про проведення загальних зборів затверджується наглядовою радою або виконавчим органом товариства, якщо створення наглядової ради не передбачено статутом товариства.
…

Стаття 37. Порядок денний загальних зборів 

1. Проект порядку денного загальних зборів та порядок денний загальних зборів акціонерного товариства затверджуються наглядовою радою товариства, а в разі скликання позачергових загальних зборів на вимогу акціонерів у випадках, передбачених частиною шостою статті 47 цього Закону, - акціонерами, які цього вимагають.
…

Стаття 38. Пропозиції до проекту порядку денного загальних зборів

1. Кожний акціонер має право внести пропозиції щодо питань, включених до проекту порядку денного загальних зборів акціонерного товариства, а також щодо нових кандидатів до складу органів товариства, кількість яких не може перевищувати кількісного складу кожного з органів. Пропозиції вносяться акціонером не пізніше ніж за 20 днів до дати проведення загальних зборів, а щодо кандидатів до складу органів товариства - не пізніше ніж за сім днів до дати проведення загальних зборів.

2. Пропозиція до проекту порядку денного загальних зборів акціонерного товариства подається в письмовій формі із зазначенням прізвища (найменування) акціонера, який її вносить, кількості, типу та/або класу належних йому акцій, змісту пропозиції до питання та/або проекту рішення, а також кількості, типу та/або класу акцій, що належать кандидату, який пропонується цим акціонером до складу органів товариства.

У разі подання акціонером пропозиції до проекту порядку денного загальних зборів щодо дострокового припинення повноважень голови колегіального виконавчого органу (особи, яка здійснює повноваження одноосібного виконавчого органу) одночасно обов’язково подається пропозиція щодо кандидатури для обрання голови колегіального виконавчого органу акціонерного товариства (особи, яка здійснює повноваження одноосібного виконавчого органу) або призначення особи, яка тимчасово здійснюватиме його повноваження.

3. Наглядова рада акціонерного товариства, а в разі скликання позачергових загальних зборів такого товариства на вимогу акціонерів у випадках, передбачених частиною шостою статті 47 цього Закону, - акціонери, які цього вимагають, приймають рішення про включення пропозицій до проекту порядку денного та затверджують порядок денний не пізніше ніж за 15 днів до дати проведення загальних зборів, а щодо кандидатів до складу органів товариства - не пізніше ніж за чотири дні до дати проведення загальних зборів.

4. Пропозиції акціонерів (акціонера), які сукупно є власниками 5 або більше відсотків простих акцій, підлягають обов'язковому включенню до проекту порядку денного загальних зборів. У такому разі рішення наглядової ради про включення питання до порядку денного не вимагається, а пропозиція вважається включеною до порядку денного, якщо вона подана з дотриманням вимог цієї статті.

Зміни до проекту порядку денного загальних зборів вносяться лише шляхом включення нових питань та проектів рішень із запропонованих питань. Товариство не має права вносити зміни до запропонованих акціонерами питань або проектів рішень.

5. Рішення про відмову у включенні до проекту порядку денного загальних зборів акціонерного товариства пропозиції акціонерів (акціонера), які сукупно є власниками 5 або більше відсотків простих акцій, може бути прийнято тільки у разі:

недотримання акціонерами строку, встановленого частиною першою цієї статті;

неповноти даних, передбачених абзацом першим частини другої цієї статті.

Рішення про відмову у включенні до проекту порядку денного загальних зборів пропозицій акціонерів (акціонера) може бути прийнято у разі неповноти даних, передбачених абзацом другим частини другої цієї статті, та з інших підстав, визначених статутом та/або положенням про загальні збори акціонерного товариства.

6. Мотивоване рішення про відмову у включенні пропозиції до проекту порядку денного загальних зборів акціонерного товариства надсилається наглядовою радою акціонеру протягом трьох днів з моменту його прийняття.

7. У разі внесення змін до проекту порядку денного загальних зборів акціонерне товариство не пізніше ніж за 10 днів до дати проведення загальних зборів надсилає акціонерам повідомлення з порядком денним або повідомляє їх іншим чином у спосіб, передбачений статутом.

Публічне акціонерне товариство також надсилає повідомлення з  порядком денним загальних зборів фондовій біржі (біржам), на яких це товариство пройшло процедуру лістингу, а також не пізніше ніж за 10 днів до дати проведення загальних зборів розміщує на власному веб-сайті відповідну інформацію з порядком денним загальних зборів.
…

Стаття 39. Представництво акціонерів 
…
3. Довіреність на право участі та голосування на загальних зборах, видана фізичною особою, посвідчується нотаріусом та іншими посадовими особами, які вчиняють нотаріальні дії, а також може посвідчуватися  депозитарною установою у встановленому Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку порядку порядку. Довіреність на право участі та голосування на загальних зборах від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами, та засвідчується юридичною особою.
…

Стаття 40. Порядок проведення загальних зборів 
…
3. Реєстрація акціонерів (їх представників) проводиться на підставі переліку акціонерів, які мають право на участь у загальних зборах, складеного в порядку, передбаченому законодавством про депозитарну систему України, із зазначенням кількості голосів кожного акціонера. Реєстрацію акціонерів (їх представників) проводить реєстраційна комісія, яка призначається наглядовою радою, а в разі скликання позачергових загальних зборів на вимогу акціонерів у випадках, передбачених частиною шостою статті 47 цього Закону, - акціонерами, які цього вимагають. 
…
Повноваження реєстраційної комісії за договором можуть передаватися депозитарній установі. У такому разі головою реєстраційної комісії є представник депозитарної установи.

…

Стаття 42. Порядок прийняття рішень загальними зборами 
…
5. Рішення загальних зборів з питань, передбачених пунктами 2 - 7, 14, 23 частини другої статті 33 цього Закону, приймається більш як трьома чвертями голосів акціонерів, які зареєструвалися для участі у загальних зборах та є власниками голосуючих з відповідного питання акцій. Статутом приватного акціонерного товариства можуть бути передбачені інші питання, рішення щодо яких приймаються більш як трьома чвертями голосів акціонерів, які зареєструвалися для участі у загальних зборах та є власниками голосуючих з відповідного питання акцій, крім питань, визначених в абзаці другому частини третьої цієї статті.

6. Загальні збори під час їх проведення можуть змінювати черговість питань порядку денного за умови, що за рішення про зміну черговості питань порядку денного буде віддано не менше трьох чвертей голосів акціонерів, які зареєструвалися для участі у загальних зборах.
…

Стаття 43. Спосіб голосування 
1. Голосування на загальних зборах акціонерного товариства з питань порядку денного може проводитися з використанням бюлетенів для голосування.

У публічному акціонерному товаристві голосування з питань порядку денного загальних зборів проводиться тільки з використанням бюлетенів для голосування. 

Виключити.

…
2. Бюлетень для голосування (крім кумулятивного голосування) повинен містити: 
…
2) дату і час початку проведення загальних зборів; 
…
5) застереження про те, що бюлетень має бути підписаний акціонером (представником акціонера) із зазначенням:
повного найменування юридичної особи або
прізвища, імені та по батькові фізичної особи,
та у разі відсутності таких реквізитів вважається недійсним;

6) зазначення найменування або імені акціонера, імені його представника (за наявності такого представника) та кількості голосів, що йому належать.

Бюлетень для голосування засвідчується в порядку та спосіб, установлені статутом товариства або рішенням загальних зборів акціонерів.
…
Бюлетень для кумулятивного голосування повинен містити: 
…
2) дату і час початку проведення загальних зборів; 
…
5) застереження про те, що бюлетень має бути підписаний акціонером (представником акціонера) із зазначенням:
повного найменування юридичної особи або
прізвища, імені та по батькові фізичної особи,
та у разі відсутності таких реквізитів вважається недійсним;

6) зазначення найменування або імені акціонера, імені його представника (за наявності такого представника) та кількості голосів, що йому належать.

Бюлетень для кумулятивного голосування засвідчується в порядку та спосіб, установлені статутом товариства або рішенням загальних зборів акціонерів.
…
У разі якщо бюлетень для голосування складається з кількох аркушів, він скріплюється, а сторінки нумеруються. При цьому кожен аркуш підписується акціонером (представником акціонера).

4. Бюлетень для голосування визнається недійсним у разі, якщо:

1) він відрізняється від офіційно виготовленого акціонерним товариством зразка;
2) на ньому відсутній підпис (підписи) акціонера (представника акціонера);

3) він складається з кількох аркушів, які не скріплені та не пронумеровані;

4) акціонер (представник акціонера) не позначив у бюлетені жодного або позначив більше одного варіанта голосування щодо одного проекту рішення.

Бюлетень для кумулятивного голосування також визнається недійсним у разі, коли акціонер (представник акціонера) зазначив у бюлетені більшу кількість голосів, ніж йому належить за таким голосуванням.

Бюлетені для голосування, визнані недійсними з підстав, передбачених цією частиною, не враховуються під час підрахунку голосів.

Стаття 44. Лічильна комісія 

1. Підрахунок голосів на загальних зборах, роз'яснення щодо порядку голосування, підрахунку голосів та інших питань, пов'язаних із забезпеченням проведення голосування на загальних зборах, надає лічильна комісія, яка обирається загальними зборами акціонерів (установчими зборами). Повноваження лічильної комісії за договором можуть передаватися  депозитарній установі. Умови такого договору затверджуються загальними зборами акціонерів.

До обрання лічильної комісії підрахунок голосів на загальних зборах, роз’яснення щодо порядку голосування, підрахунку голосів та інших питань, пов’язаних із забезпеченням проведення голосування на загальних зборах, надає тимчасова лічильна комісія, яка формується наглядовою радою (в разі скликання позачергових загальних зборів на вимогу акціонерів у передбачених частиною шостою статті 47 цього Закону випадках — акціонерами, які цього вимагають), якщо інше не передбачено статутом акціонерного товариства.

Наглядова рада (у разі скликання позачергових загальних зборів на вимогу акціонерів у випадках, передбачених частиною шостою статті 47 цього Закону, - акціонери, які цього вимагають) зобов’язана визначити першим питанням порядку денного загальних зборів питання про обрання лічильної комісії.

Стаття 45. Протокол про підсумки голосування 

1. За підсумками голосування складається протокол, що підписується всіма членами лічильної комісії акціонерного товариства, які брали участь у підрахунку голосів. 
У разі передачі повноважень лічильної комісії  депозитарній установі протокол про підсумки голосування підписує представник депозитарної установи.

2. У протоколі про підсумки голосування (крім кумулятивного голосування) зазначаються:

1) дата проведення голосування;

2) питання, винесене на голосування;

3) рішення і кількість голосів “за”, “проти” і “утримався” щодо кожного проекту рішення з кожного питання порядку денного, винесеного на голосування;

4) кількість голосів акціонерів, які не взяли участі у голосуванні;

5) кількість голосів акціонерів за бюлетенями, що визнані недійсними.

У протоколі про підсумки кумулятивного голосування зазначаються:

1) дата проведення голосування;

2) кількість голосів, отриманих кожним кандидатом у члени органу акціонерного товариства;

3) кількість голосів акціонерів, які не взяли участі у голосуванні;

4) кількість голосів акціонерів за бюлетенями, що визнані недійсними.
…

Стаття 47. Позачергові загальні збори 
…
Вимога про скликання позачергових загальних зборів подається в письмовій формі виконавчому органу на адресу за місцезнаходженням акціонерного товариства із зазначенням органу або прізвищ (найменувань) акціонерів, які вимагають скликання позачергових загальних зборів, підстав для скликання та порядку денного. У разі скликання позачергових загальних зборів з ініціативи акціонерів вимога повинна також містити інформацію про кількість, тип і клас належних акціонерам акцій та бути підписаною всіма акціонерами, які її подають. Якщо порядком денним позачергових загальних зборів передбачено питання дострокового припинення повноважень голови колегіального виконавчого органу (особи, яка здійснює повноваження одноосібного виконавчого органу) одночасно обов’язково подається пропозиція щодо кандидатури для обрання голови колегіального виконавчого органу акціонерного товариства (особи, яка здійснює повноваження одноосібного виконавчого органу) або призначення особи, яка тимчасово здійснюватиме його повноваження.
…
5. Якщо цього вимагають інтереси акціонерного товариства, наглядова рада при прийнятті рішення про скликання позачергових загальних зборів може встановити, що повідомлення про скликання позачергових загальних зборів здійснюватиметься не пізніше ніж за 15 днів до дати їх проведення в порядку, встановленому статтею 35 цього Закону. У такому разі наглядова рада затверджує порядок денний.

Виключити.

…
6. У разі якщо протягом строку, встановленого частиною другою цієї статті, наглядова рада не прийняла рішення про скликання позачергових загальних зборів акціонерного товариства, такі збори можуть бути скликані акціонерами, які цього вимагають. Рішення наглядової ради про відмову у скликанні позачергових загальних зборів акціонерів може бути оскаржено акціонерами до суду.

Акціонери, які скликають позачергові загальні збори, не пізніше ніж за 30 днів до дати проведення позачергових загальних зборів публікують в офіційному друкованому органі повідомлення про проведення позачергових загальних зборів. Акціонери, які скликають позачергові загальні збори публічного акціонерного товариства, додатково надсилають повідомлення про проведення позачергових загальних зборів та їх порядок денний фондовій біржі (біржам), на якій акції такого товариства перебувають у біржовому списку.

При цьому повідомлення про проведення позачергових загальних зборів повинне містити дані, зазначені у частині третій статті 35 цього Закону, а також адресу, на яку можуть надсилатися пропозиції акціонерів до проекту порядку денного позачергових загальних зборів.

Повідомлення про проведення позачергових загальних зборів затверджується акціонерами, які скликають загальні збори.

Стаття 51. Створення наглядової ради акціонерного товариства
…
4. Член наглядової ради повинен виконувати свої обов'язки особисто і не може передавати власні повноваження іншій особі.

…

Стаття 52. Компетенція наглядової ради 
…
2. До виключної компетенції наглядової ради належить: 
…
Виключити.

…
5. Якщо кількість членів наглядової ради, повноваження яких дійсні, становитиме менше половини її кількісного складу, встановленого статутом, наглядова рада не може приймати рішення, крім рішень з питань скликання позачергових загальних зборів товариства для обрання решти членів наглядової ради, а в разі обрання членів наглядової ради шляхом кумулятивного голосування - для обрання всього складу наглядової ради, а саме питань, зазначених у підпунктах 2- 3, 12 та 15 частини другої цієї статті.

Стаття 53. Обрання членів наглядової ради

1. Члени наглядової ради акціонерного товариства обираються з числа фізичних осіб. До складу наглядової ради обираються акціонери або особи, що представляють їх інтереси (далі – представники акціонерів) та/або незалежні директори.

Під час обрання членів наглядової ради разом з іншою інформацією про кожного кандидата у члени наглядової ради у бюлетені для кумулятивного голосування зазначається інформація про те, чи є такий кандидат представником акціонера (із зазначенням інформації про цього акціонера) або чи є він незалежним директором.

Акціонер, представник якого обраний членом наглядової ради, може замінити свого представника.

Незалежний директор не може бути замінений або відкликаний з посади без рішення загальних зборів акціонерів товариства.

Незалежний директор не може бути афілійованою особою акціонерів або акціонерного товариства.

2. Повноваження члена наглядової ради дійсні з моменту його обрання загальними зборами. У разі заміни представника акціонера повноваження такого представника  акціонера дійсні з моменту отримання акціонерним товариством письмового повідомлення про заміну представника. Порядок здійснення такого повідомлення визначається в статуті акціонерного товариства. Таке письмове повідомлення розміщується товариством на власному веб-сайті протягом одного робочого дня після його отримання товариством.

3. Акціонер та член наглядової ради, який є його представником, несуть солідарну відповідальність за відшкодування збитків, завданих акціонерному товариству таким членом наглядової ради.

4. Акціонери товариства в порядку, передбаченому частиною другою статті 78 цього Закону, мають право на ознайомлення з письмовими повідомленнями, зазначеними у частині другій цієї статті.

5. Обрання членів наглядової ради публічного акціонерного товариства здійснюється виключно шляхом кумулятивного голосування.

Обрання членів наглядової ради приватного акціонерного товариства здійснюється шляхом кумулятивного голосування, якщо інше не передбачено статутом.

6. Член наглядової ради не може бути одночасно членом виконавчого органу та/або членом ревізійної комісії (ревізором) цього товариства.

7. Кількісний склад наглядової ради встановлюється статутом, але мінімальна кількість її членів не може бути меншою 3.

8. Якщо кількість членів наглядової ради, повноваження яких дійсні, становить менше половини її кількісного складу, встановленого статутом, товариство протягом трьох місяців має скликати позачергові загальні збори для обрання решти членів наглядової ради, а в разі обрання членів наглядової ради шляхом кумулятивного голосування - для обрання всього складу наглядової ради.

Стаття 57. Дострокове припинення повноважень членів наглядової ради 

1. Загальні збори акціонерного товариства можуть прийняти рішення про дострокове припинення повноважень членів наглядової ради та одночасне обрання нових членів.

Без рішення загальних зборів повноваження члена наглядової ради припиняються: 
…
5) в разі отримання акціонерним товариством письмового повідомлення про заміну члена наглядової ради, який є  представником акціонера.
…

Стаття 61. Припинення повноважень голови та членів виконавчого органу

1. Повноваження голови колегіального виконавчого органу (особи, яка здійснює повноваження одноосібного виконавчого органу) припиняються за рішенням наглядової ради з одночасним прийняттям рішення про призначення голови колегіального виконавчого органу (особи, яка здійснює повноваження одноосібного виконавчого органу) або особи, яка тимчасово здійснюватиме його повноваження, якщо статутом акціонерного товариства це питання не віднесено до компетенції загальних зборів.
…

Стаття 63. Відповідальність посадових осіб органів акціонерного товариства 
…
2. Посадові особи органів акціонерного товариства за шкоду, заподіяну товариству своїми діями (бездіяльністю), несуть матеріальну відповідальність у розмірі нанесеної шкоди.
…

Стаття 65. Придбання акцій товариства за наслідками придбання контрольного пакета акцій 
1. Особа (особи, що діють спільно), яка внаслідок придбання акцій товариства з урахуванням кількості акцій, які належать їй та її афілійованим особам, стала (прямо або опосередковано) власником контрольного пакета акцій товариства, протягом 20 днів з дати придбання зобов'язана запропонувати всім акціонерам придбати у них прості акції товариства, крім випадків придбання контрольного пакета акцій у процесі приватизації. Обов'язок особи, яка набула контрольний пакет акцій товариства, запропонувати всім акціонерам придбати у них прості акції товариства не поширюється на випадки набуття контрольного пакета в порядку спадкування або правонаступництва.

2. Пропозиція акціонерам про придбання належних їм акцій має містити дані про: 
…
2) наміри особи, яка придбала контрольний пакет акцій товариства, стосовно майбутньої діяльності товариства, зокрема основних напрямів його діяльності, включаючи плани щодо істотної зміни умов працевлаштування працівників та керівництва товариства;

3) тип акцій, що викуповуються;

4) запропоновану ціну придбання акцій та порядок її визначення; 

5) строк, протягом якого акціонери можуть повідомити про прийняття пропозиції щодо придбання акцій відповідно до частини третьої цієї статті; 
6) порядок оплати акцій, що придбаваються;

7) інформацію стосовно джерел фінансування пропозиції особою (особами, що діють спільно), яка придбала контрольний пакет акцій товариства.
 
Пропозиція акціонерам про придбання належних їм акцій також може містити усі інші умови, предметом яких є пропозиція.
…
4. Ціна придбання акцій не може бути меншою за ринкову вартість, визначену відповідно до статті 8 цього Закону, та в будь-якому разі не може бути меншою за номінальну вартість акцій.

Ринкова вартість акцій визначається станом на день, що передує дню коли особа (особи, що діють спільно) стали (прямо або опосередковано) власником контрольного пакета акцій товариства.

Стаття 66. Придбання акціонерним товариством розміщених ним цінних паперів

1. Акціонерне товариство має право за рішенням загальних зборів викупити в акціонерів акції за згодою власників цих акцій. Порядок реалізації цього права визначається у статуті товариства та/або рішенні загальних зборів.
… 
Ціна викупу акцій не може бути меншою за ринкову вартість, визначену відповідно до статті 8 цього Закону, та в будь-якому разі не може бути меншою за номінальну вартість акцій. Оплата акцій, що викуповуються, здійснюється у грошовій формі.

Ринкова вартість акцій визначається станом на день, що передує дню проведення загальних зборів, на яких прийнято рішення про викуп в акціонерів акцій за їх згодою.
…
3. Викуплені акціонерним товариством акції не враховуються у разі розподілу прибутку, голосування та визначення кворуму загальних зборів. Товариство повинно протягом року з моменту викупу продати викуплені товариством акції або анулювати їх відповідно до рішення загальних зборів, яким було передбачено придбання товариством власних акцій.

Ціна продажу викуплених акціонерним товариством акцій не може бути меншою за ринкову вартість, визначену відповідно до статті 8 цього Закону, та в будь-якому разі не може бути меншою за номінальну вартість акцій.
…

Стаття 68. Обов'язковий викуп акціонерним товариством акцій на вимогу акціонерів

1. Кожний акціонер - власник простих акцій товариства має право вимагати здійснення обов'язкового викупу акціонерним товариством належних йому голосуючих акцій, якщо він зареєструвався для участі у загальних зборах та голосував проти прийняття загальними зборами рішення про: 
…
2) вчинення товариством значних правочинів, в тому числі про попереднє схвалення значного правочину;

2-1) вчинення товариством правочину, щодо якого є заінтересованість;

3) зміну розміру статутного капіталу;

4) невикористання переважного права акціонера публічного акціонерного товариства на придбання акцій додаткової емісії у процесі приватного розміщення.

2. Кожний акціонер - власник привілейованих акцій має право вимагати здійснення обов'язкового викупу товариством належних йому привілейованих акцій, якщо він зареєструвався для участі у загальних зборах та голосував проти прийняття загальними зборами рішення про:
…
3) невикористання переважного права акціонера публічного акціонерного товариства на придбання акцій додаткової емісії у процесі приватного розміщення.

Стаття 69. Порядок реалізації акціонерами права вимоги обов'язкового викупу акціонерним товариством належних їм акцій

1. Ціна викупу акцій не може бути меншою за ринкову вартість, визначену відповідно до статті 8 цього Закону, та в будь-якому разі не може бути меншою за номінальну вартість акцій.

Ринкова вартість акцій визначається станом на день, що передує дню опублікування в установленому порядку повідомлення про скликання загальних зборів, на яких було прийнято рішення, яке стало підставою для вимоги обов'язкового викупу акцій. 
…
2. Акціонерне товариство протягом не більш як п’яти робочих днів після прийняття загальними зборами рішення, що стало підставою для вимоги обов’язкового викупу акцій, повинне надіслати акціонерам, які мають право вимагати обов’язкового викупу акцій, повідомлення про право вимоги обов’язкового викупу акцій із зазначенням:

ціни викупу акцій;

кількості акцій, викуп яких має право вимагати акціонер;

строку, протягом якого акціонер може подати акціонерному товариству письмову вимогу про обов’язковий викуп акцій;

строку здійснення акціонерним товариством оплати вартості акцій (у разі отримання вимоги акціонера про обов’язковий викуп акцій).

3. Протягом 30 днів після прийняття загальними зборами рішення, що стало підставою для вимоги обов'язкового викупу акцій, акціонер, який має намір реалізувати зазначене право, подає товариству письмову вимогу. У вимозі акціонера про обов'язковий придбання акцій мають бути зазначені його прізвище (найменування), місце проживання (місцезнаходження), кількість, тип та/або клас акцій, обов'язкового викупу яких він вимагає.
…

Стаття 71. Правочин, щодо вчинення якого є заінтересованість

1. Особою, заінтересованою у вчиненні акціонерним товариством правочину, вважається посадова особа органів товариства; член її сім'ї - чоловік (дружина), батьки (усиновителі), опікун (піклувальник), брат, сестра, діти та їхні чоловіки (дружини); юридична особа, в якій частка, що належить посадовій особі органів товариства, членам її сім'ї, становить 25 і більше відсотків; акціонер, який одноосібно або разом із членами сім'ї володіє 25 і більше відсотками простих акцій товариства, якщо зазначена особа (особи - разом або окремо) відповідає принаймні одній із нижченаведених ознак: 
…
Правочин вважається таким, щодо вчинення якого є заінтересованість, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є його предметом, становить більше 100 мінімальних заробітних плат виходячи із ставки мінімальної заробітної плати, що діє станом на 1 січня поточного року. При цьому зазначений розмір може бути зменшений статутом товариства.

Особа, заінтересована у вчиненні правочину, зобов'язана протягом трьох робочих днів з моменту виникнення у неї заінтересованості поінформувати товариство про наявність у неї такої заінтересованості, зазначивши таку інформацію:

1) ознаки заінтересованості особи у вчиненні правочину;

2) сума прибутку який отримає особа у разі  вчинення правочину щодо якого є заінтересованість;

3) перелік осіб афілійованих щодо особи заінтересованої у вчиненні правочину; 

4) інформація передбачена частиною другою цієї статті.

2. Виконавчий орган акціонерного товариства зобов'язаний протягом п'яти робочих днів з дня отримання відомостей про можливість вчинення правочину, щодо якого є заінтересованість, надати наглядовій раді (у разі відсутності наглядової ради - кожному акціонеру персонально), окрім інформації передбаченої абзацами восьмим-десятим частини першої цієї статті, інформацію стосовно правочину, у вчиненні якого є заінтересованість, зокрема про:
…
Наглядова рада (у разі якщо створення наглядової ради не передбачено статутом акціонерного товариства – виконавчий орган товариства) під час прийняття рішення про вчинення правочину, щодо якого є заінтересованість, з метою проведення його оцінки на відповідність умов такого правочину звичайним ринковим умовам залучає незалежного аудитора, суб’єкта оціночної діяльності або іншу особу, яка має відповідну кваліфікацію, якщо інше не передбачено статутом товариства.
…
Якщо заінтересована у вчиненні правочину особа є членом наглядової ради, вона не бере участі в голосуванні з питання вчинення такого правочину. Якщо більшість членів наглядової ради є особами, заінтересованими у вчиненні такого правочину, або якщо наглядова рада не була створена не прийняла рішення про вчинення чи відмову від вчинення правочину, щодо якого є заінтересованість, протягом строку, встановленого цією статтею, або якщо ринкова вартість майна або послуг, що є його предметом, становить від 10 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності акціонерного товариства це питання виноситься на розгляд загальних зборів.

При цьому, якщо заінтересована особа є акціонером, вона не бере участь у голосуванні з такого питання. 

Загальні збори не можуть приймати рішення про попереднє схвалення значних правочинів, щодо яких є заінтересованість.

Наглядова рада або загальні збори можуть прийняти рішення про вчинення чи відмову від вчинення правочину. 
   Після прийняття рішення про вчинення правочину, щодо якого є заінтересованість, акціонерне товариство зобов’язане оприлюднити відповідну інформацію у передбаченому законом порядку із зазначенням відомостей, передбачених пунктами 1—4 цієї частини.

Стаття 73. Ревізійна комісія (ревізор) 

1. Для проведення перевірки фінансово-господарської діяльності акціонерного товариства загальні збори можуть обирати ревізійну комісію (ревізора). 
В акціонерних товариствах з кількістю акціонерів - власників простих акцій товариства, що не перевищує 100 осіб,  може запроваджуватися посада ревізора або обиратися ревізійна комісія, а в товариствах з кількістю акціонерів - власників простих акцій товариства більше 100 осіб може обиратися лише ревізійна комісія.

Стаття 75. Аудитор 

1. Річна фінансова звітність акціонерного товариства підлягає обов'язковій перевірці незалежним аудитором. 
2. Посадові особи товариства зобов'язані забезпечити доступ незалежного аудитора до всіх документів, необхідних для перевірки результатів фінансово-господарської діяльності товариства.

…

Стаття 77. Зберігання документів акціонерного товариства 

1. Акціонерне товариство зобов'язане зберігати: 
…
14) проспект емісії, свідоцтво про реєстрацію випуску акцій та інших цінних паперів товариства; 
…

Стаття 78. Надання акціонерним товариством інформації 
…
3. Публічне акціонерне товариство зобов'язане мати власний веб-сайт, на якому в порядку та строки, встановлені Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, розміщується інформація, що підлягає оприлюдненню відповідно до законодавства, інформація, визначена пунктами 1 - 3, 5, 6, 10, 11, 13 - 16 частини першої статті 77, та інформація, визначена частиною третьою статті 35 цього Закону.

Стаття 81. Договір про злиття (приєднання) акціонерних товариств та план поділу (виділ, перетворення) акціонерного товариства 
…
2. Наглядова рада кожного акціонерного товариства, що бере участь у злитті, приєднанні, поділі, виділі або перетворенні, повинна підготувати для акціонерів пояснення до умов договору про злиття (приєднання) або плану поділу (виділу, перетворення). 
Таке пояснення повинне містити економічне обґрунтування доцільності злиття, приєднання, поділу, виділу або перетворення та обґрунтування порядку обчислення коефіцієнта конвертації акцій та інших цінних паперів акціонерного товариства. 

…
4. Матеріали, що надсилаються акціонерам товариства, що бере участь у злитті (приєднанні), поділі (виділі, перетворенні), при підготовці загальних зборів, на які виноситься питання про затвердження умов договору про злиття (приєднання), плану поділу (виділу, перетворення), передавального акта повинні включати: 
…
Виключити.

…

Стаття 83. Злиття акціонерних товариств
…
6. Процедура злиття акціонерних товариств здійснюється за таким порядком: 
…
Виключити.

…
14) державна реєстрація акціонерного товариства, створюваного в результаті злиття, в органах державної реєстрації; 
…
18) отримання свідоцтва про реєстрацію випуску акцій товариства, створюваного в результаті злиття.

Стаття 84. Приєднання акціонерного товариства 

1. Приєднанням акціонерного товариства визнається припинення акціонерного товариства (кількох товариств) з передачею ним (ними) згідно з передавальним актом усього свого майна, прав та обов'язків іншому акціонерному товариству - правонаступнику.

Акціонерне товариство може приєднатися лише до іншого акціонерного товариства. До акціонерного товариства може приєднатися лише акціонерне товариство.
…
4. Якщо акціонерному товариству, до якого здійснюється приєднання, належать більш як 90 відсотків простих акцій товариства, що приєднується, приєднання не спричиняє необхідності внесення змін до статуту товариства, до якого здійснюється приєднання, пов'язаних із змінами прав його акціонерів, від імені товариства, до якого здійснюється приєднання, рішення про приєднання, затвердження передавального акта та умов договору про приєднання може прийматися його наглядовою радою.

Стаття 85. Поділ акціонерного товариства 

1. Поділом акціонерного товариства визнається припинення акціонерного товариства з передачею всього його майна, прав та обов'язків двом чи більше новим акціонерним товариствам - правонаступникам згідно з розподільним балансом.

Акціонерне товариство може припинятися шляхом поділу на два чи більше акціонерних товариства.

Стаття 87. Перетворення акціонерного товариства 
…
3. Загальні збори акціонерів товариства, що перетворюється, ухвалюють рішення про перетворення товариства, про порядок і умови здійснення перетворення, порядок обміну акцій товариства на частки (паї) підприємницького товариства-правонаступника. 
…
У разі перетворення акціонерного товариства всі його акціонери, акції яких не були викуплені, стають засновниками (учасниками) підприємницького товариства-правонаступника.

Перетворення акціонерного товариства на інше господарське товариство (крім товариства з обмеженою відповідальністю або товариства з додатковою відповідальністю) або виробничий кооператив після прийняття відповідного рішення загальних зборів може бути здійснене за умови отримання письмової згоди всіх акціонерів, акції яких не були викуплені, стати засновниками (учасниками) підприємницького товариства-правонаступника. Така згода підтверджується шляхом підписання всіма засновниками (учасниками) або їх уповноваженими особами установчих документів підприємницького товариства-правонаступника.

Установчі документи товариства з обмеженою відповідальністю або товариства з додатковою відповідальністю — правонаступника повинні бути підписані уповноваженою особою (особами), визначеною (визначеними) рішенням, ухваленим на загальних зборах акціонерного товариства, що перетворюється, зазначеним в абзаці другому цієї частини.	
Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності, затверджений Законом України “Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності”	

	Назва документу дозвільного характеру	Законодавчий акт України		Назва документу дозвільного характеру	Законодавчий акт України	
38.	Дозвіл на добування мисливських тварин (ліцензія, відстрільна картка) 	Закон України "Про мисливське господарство та полювання" 	38.	Виключити.	Виключити.	
56.	Дозвіл на проведення промислових випробувань дослідних і експериментальних зразків гірничошахтного устаткування та матеріалів, які застосовуються у шахтах і рудниках 	Гірничий закон України	56.	Виключити.	Виключити.	
81. 	Експлуатаційні дозволи для потужностей (об'єктів):
з переробки неїстівних продуктів тваринного походження;
з виробництва, змішування та приготування кормових добавок, преміксів і кормів 	Закон України "Про ветеринарну медицину"	81. 	Експлуатаційні дозволи для потужностей (об'єктів):
з переробки неїстівних продуктів тваринного походження;
з виробництва, змішування та приготування кормових добавок	Закон України "Про ветеринарну медицину"	
128.	Спеціальний дозвіл на зайняття народною медициною (цілительством) 	Закон України "Основи законодавства України про охорону здоров'я" 	128.	Виключити.	Виключити.	
Закон України “Про внесення змін до деяких законів України щодо ліцензування імпорту лікарських засобів та визначення терміна “активний фармацевтичний інгредієнт”	
II. Прикінцеві положення
…
2. Ліцензування господарської діяльності з імпорту активного фармацевтичного інгредієнта ввести з 1 січня 2015 року.
…	II. Прикінцеві положення
…
Виключити.

…	
Закон України “Про зайнятість населення”	
Стаття 16. Реалізація державної політики у сфері зайнятості населення

1. Держава забезпечує реалізацію політики у сфері зайнятості населення шляхом:
…
10) ліцензування діяльності з посередництва у працевлаштуванні за кордоном.

Стаття 38. Діяльність суб’єктів господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні за кордоном

1. Діяльність суб'єктів господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні за кордоном, підлягає ліцензуванню і регулюється законами України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності", "Про зовнішньоекономічну діяльність", цим Законом та іншими законодавчими актами України.
…	Стаття 16. Реалізація державної політики у сфері зайнятості населення

1. Держава забезпечує реалізацію політики у сфері зайнятості населення шляхом:
…
Виключити.

Стаття 38. Діяльність суб’єктів господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні за кордоном

1. Діяльність суб'єктів господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні за кордоном, регулюється Законом України "Про зовнішньоекономічну діяльність", цим Законом та іншими законодавчими актами України.

…	
Закон України “Про адміністративні послуги”	
Стаття 12. Центр надання адміністративних послуг
….
8. Суб’єктам надання адміністративних послуг забороняється здійснювати прийом заяв суб’єктів звернень щодо надання адміністративних послуг, видавати суб’єктам звернень оформлені результати надання адміністративних послуг, якщо такі послуги за законом надаються через центри надання адміністративних послуг.

…
Стаття 13. Адміністратор
…
4. Основними завданнями адміністратора є:
…
Відсутня.

Стаття 16. Реєстр адміністративних послуг

1. Реєстр адміністративних послуг (далі – Реєстр) формується і ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, з метою:

…

Стаття 17. Єдиний державний портал адміністративних послуг
…
2. Держателем Єдиного державного порталу адміністративних послуг є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку.

3. Єдиний державний портал адміністративних послуг забезпечує:

1) доступ суб’єктів звернення до інформації про адміністративні послуги та про суб'єктів надання адміністративних послуг;

2) доступність для завантаження і заповнення в електронній формі заяв та інших документів, необхідних для отримання адміністративних послуг;

3) можливість подання суб’єктами звернення заяви за допомогою засобів телекомунікаційного зв’язку;

4) можливість отримання суб’єктами звернення інформації про хід розгляду їхніх заяв;

5) можливість отримання суб’єктами звернення за допомогою засобів телекомунікаційного зв’язку результатів надання адміністративних послуг;

6) можливість здійснення суб’єктами звернення оплати за надання адміністративної послуги дистанційно, в електронній формі.

4. Порядок ведення Єдиного державного порталу адміністративних послуг встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Стаття 20. Прикінцеві та перехідні положення
1. Цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім:
…
пунктів 4 - 6 частини третьої статті 17 цього Закону, які набирають чинності з 1 січня 2014 року.
…
3. Установити, що:

1) центри надання адміністративних послуг утворюються міськими радами міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, Київською, Севастопольською міськими, районними, районними у містах Києві та Севастополі державними адміністраціями до 1 січня 2014 року;

2) діяльність центрів надання адміністративних послуг, утворених до набрання чинності цим Законом, а також утворених у період до ухвалення нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, необхідних для організації діяльності центрів надання адміністративних послуг відповідно до цього Закону, повинна бути приведена органами, які їх утворили, у відповідність із вимогами, передбаченими цим Законом, до 1 січня 2014 року;

3) витяги та виписки з реєстрів, свідоцтва, довідки, копії та дублікати документів, інші передбачені законом дії, у результаті яких суб’єкту звернення, а також об’єкту, що перебуває в його власності, володінні чи користуванні, надається або підтверджується певний юридичний статус та/або факт, надаються за цінами, встановленими відповідно до вимог Закону України "Про ціни і ціноутворення";

4) ціни на бланки документів, у тому числі суворого обліку, які використовуються органами виконавчої влади, іншими державними органами для оформлення результатів надання адміністративних послуг (крім власних бланків цих органів), установлюються відповідно до вимог Закону України “Про ціни і ціноутворення”.

Відсутня.

…	Стаття 12. Центр надання адміністративних послуг
….
8. Суб’єктам надання адміністративних послуг забороняється приймати заяви, видавати суб’єктам звернень оформлені результати надання адміністративних послуг (у тому числі рішень про відмову в наданні адміністративних послуг), якщо такі послуги надаються через центри надання адміністративних послуг, крім випадків подання заяв через Єдиний державний портал адміністративних послуг.
…
Стаття 13. Адміністратор
…
4. Основними завданнями адміністратора є:
…
7) складення протоколів про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Стаття 16. Реєстр адміністративних послуг

1. Реєстр адміністративних послуг (далі – Реєстр) формується і ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері надання адміністративних послуг, з метою:
…

Стаття 17. Єдиний державний портал адміністративних послуг
…
2. Держателем Єдиного державного порталу адміністративних послуг є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері надання адміністративних послуг.

Адміністратор Єдиного державного порталу адміністративних послуг визначається Кабінетом Міністрів України.

Виключено.

4. Порядок ведення, вимоги щодо функціональних можливостей Єдиного державного порталу адміністративних послуг, а також заходи та строки щодо його поетапного впровадження визначаються Кабінетом Міністрів України.

При цьому Єдиний державний портал адміністративних послуг повинен забезпечувати:

1) доступ суб’єктів звернення до інформації про адміністративні послуги та про суб'єктів надання адміністративних послуг;

2) доступність для завантаження і заповнення в електронній формі заяв та інших документів, необхідних для отримання адміністративних послуг;

3) можливість подання суб’єктами звернення заяви за допомогою засобів телекомунікаційного зв’язку;

4)  можливість отримання суб’єктами звернення інформації про хід розгляду їхніх заяв;

5) можливість отримання суб’єктами звернення за допомогою засобів телекомунікаційного зв’язку результатів надання адміністративних послуг;

6) можливість здійснення суб’єктами звернення оплати за надання адміністративної послуги дистанційно, в електронній формі.”.

Стаття 20. Прикінцеві та перехідні положення
1. Цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім:
…
Виключено.

…
3. Установити, що:

1) центри надання адміністративних послуг утворюються міськими радами міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, Київською, Севастопольською міськими, районними, районними у містах Києві та Севастополі державними адміністраціями до 1 січня 2014 року;

2) діяльність центрів надання адміністративних послуг, утворених до набрання чинності цим Законом, а також утворених у період до ухвалення нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, необхідних для організації діяльності центрів надання адміністративних послуг відповідно до цього Закону, повинна бути приведена органами, які їх утворили, у відповідність із вимогами, передбаченими цим Законом, до 1 січня 2014 року;

3) витяги та виписки з реєстрів, свідоцтва, довідки, копії та дублікати документів, інші передбачені законом дії, у результаті яких суб’єкту звернення, а також об’єкту, що перебуває в його власності, володінні чи користуванні, надається або підтверджується певний юридичний статус та/або факт, надаються за цінами, встановленими відповідно до вимог Закону України "Про ціни і ціноутворення";

4) ціни на бланки документів, у тому числі суворого обліку, які використовуються органами виконавчої влади, іншими державними органами для оформлення результатів надання адміністративних послуг (крім власних бланків цих органів), установлюються відповідно до вимог Закону України “Про ціни і ціноутворення”.

31. Орган, який прийняв рішення про утворення центру надання адміністративних послуг, на визначений ним строк (але не пізніше ніж до 31 грудня 2015 року) може на основі узгоджених рішень із суб’єктами надання адміністративних послуг залучати їхніх представників до надання адміністративних послуг через центри надання адміністративних послуг, зокрема у сферах державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, державної реєстрації земельних ділянок, видачі документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус.

В узгодженому рішенні визначаються строк та порядок участі представників суб’єктів надання адміністративних послуг у роботі центру надання адміністративних послуг.
Представники суб’єктів надання адміністративних послуг зобов’язані дотримуватися положення про відповідний центр надання адміністративних послуг, його регламенту, режиму роботи, а також виконувати доручення керівника центру надання адміністративних послуг у частині організації його діяльності.
…	
Закон України від 13.05.2014 № 1252-VII “Про внесення змін до Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності	
I. Внести до Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" (Відомості Верховної Ради України, 2005 р., № 48, ст. 483 із наступними змінами) такі зміни:

1. Абзаци одинадцятий і тринадцятий частини першої статті 1 викласти в такій редакції:

"принцип організаційної єдності - принцип, згідно з яким видача (переоформлення, видача дублікатів, анулювання) документів дозвільного характеру суб'єктам господарювання, реєстрація декларацій здійснюється у встановленому законодавством порядку через дозвільний центр шляхом взаємодії державного адміністратора з представниками дозвільних органів - центральних органів виконавчої влади, державних колегіальних органів, місцевих та регіональних дозвільних органів";

"дозвільний центр - постійно діючий робочий орган або структурний підрозділ виконавчого органу міської ради міста обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, обласної, Київської та Севастопольської міської, районної, районної у місті Києві державної адміністрації, уповноваженого Радою міністрів Автономної Республіки Крим міністерства або республіканського комітету (далі - уповноважений орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим), через який за принципом організаційної єдності здійснюються видача (переоформлення, видача дублікатів, анулювання) документів дозвільного характеру, прийняття декларацій шляхом взаємодії державного адміністратора з дозвільними органами, зазначеними в абзаці одинадцятому частини першої цієї статті".

2. У статті 4:
…
2) частини другу - четверту замінити чотирма частинами такого змісту:

"2. Видача (переоформлення, видача дублікатів, анулювання) документів дозвільного характеру та реєстрація декларацій дозвільними органами, зазначеними в абзаці одинадцятому частини першої статті 1 цього Закону, здійснюються за принципом організаційної єдності через дозвільний центр, крім випадків та з урахуванням особливостей, визначених статтею 2 цього Закону.

Відсутня.

4. У статті 5:

1) у частині першій:

в абзаці першому слова "міської ради міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення (їх виконавчих органів)" замінити словами "виконавчого органу міської ради міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення", а слова "та забезпечує взаємодію місцевих і регіональних дозвільних органів" - словами "шляхом взаємодії з дозвільними органами, зазначеними в абзаці одинадцятому частини першої статті 1 цього Закону";

доповнити абзацом четвертим такого змісту:

"Державний адміністратор має іменну печатку (штамп) із зазначенням його прізвища, імені, по батькові та найменування дозвільного центру";

2) частину третю доповнити абзацом другим такого змісту:

"Не допускається призначення на посаду державного адміністратора осіб, які не відповідають установленим законом вимогам";

3) у частині четвертій:

абзаци третій і четвертий викласти в такій редакції:

"прийняття від суб'єкта господарювання документів, необхідних для одержання документів дозвільного характеру, декларації, їх реєстрація та подання документів (їх копій) відповідним дозвільним органам, зазначеним в абзаці одинадцятому частини першої статті 1 цього Закону;

видача або забезпечення надсилання поштою (рекомендованим листом з повідомленням про вручення) або в електронній формі за допомогою засобів телекомунікацій суб'єкту господарювання документів дозвільного характеру, їх дублікатів, рішень про анулювання, відмову у видачі документів дозвільного характеру, декларацій або повідомлення щодо можливості їх отримання, оформлених дозвільними органами, зазначеними в абзаці одинадцятому частини першої статті 1 цього Закону";

в абзацах п'ятому - сьомому слова "регіональних та/або місцевих дозвільних органів" замінити словами і цифрою "дозвільних органів, зазначених в абзаці одинадцятому частини першої статті 1 цього Закону";

в абзаці дев'ятому слова "регіонального та місцевого дозвільного органу" замінити словами і цифрою "дозвільного органу, зазначеного в абзаці одинадцятому частини першої статті 1 цього Закону";

доповнити абзацом п'ятнадцятим такого змісту:

"На державного адміністратора за рішенням керівника відповідного органу, що призначив його на посаду, можуть покладатися обов'язки адміністратора, визначені Законом України "Про адміністративні послуги";

4) частину п'яту доповнити абзацами п'ятим та шостим такого змісту:

"погоджувати документи (рішення) в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування, отримувати їх висновки з метою забезпечення видачі документів дозвільного характеру, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання документів дозвільного характеру без залучення суб'єкта господарювання;

посвідчувати власним підписом та скріплювати печаткою (штампом) копії (фотокопії) документів і виписок з них, витягів з реєстрів та баз даних, які необхідні для видачі документів дозвільного характеру, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання документів дозвільного характеру";

5) у частині шостій слова "Регіональні та місцеві дозвільні органи" замінити словами і цифрою "Дозвільні органи, зазначені в абзаці одинадцятому частини першої статті 1 цього Закону", а слова "регіональними та місцевими дозвільними органами" виключити;

6) у частині сьомій слова "регіональними, місцевими дозвільними органами" замінити словами і цифрою "дозвільними органами, зазначеними в абзаці одинадцятому частини першої статті 1 цього Закону".

 5. Статтю 7 викласти в такій редакції:

"Стаття 7. Порядок видачі (переоформлення, видачі дублікатів, анулювання) дозвільними органами документів дозвільного характеру через дозвільний центр

1. Видача (переоформлення, видача дублікатів, анулювання) документів дозвільного характеру, оформлених дозвільними органами, зазначеними в абзаці одинадцятому частини першої статті 1 цього Закону, та реєстрація декларацій здійснюються через дозвільний центр за принципом організаційної єдності.

2. Прийняття від суб'єкта господарювання або уповноваженої ним особи заяви про одержання (переоформлення, одержання дубліката, анулювання) документа дозвільного характеру здійснюється державним адміністратором виключно в дозвільному центрі.

Заява про одержання (переоформлення, одержання дубліката, анулювання) документа дозвільного характеру, що оформляється дозвільними органами, або декларація подається суб'єктом господарювання в паперовій формі - особисто, через уповноважену ним особу, надсилається поштою або у випадках, передбачених законом, - в електронній формі за допомогою засобів телекомунікацій (електронною поштою або через Єдиний державний портал адміністративних послуг).

У заяві зазначаються:

найменування дозвільного органу, уповноваженого здійснювати видачу документа дозвільного характеру;

назва документа дозвільного характеру;

об'єкт, на який видається документ дозвільного характеру, та його місцезнаходження (адреса);

вид господарської діяльності (згідно з класифікатором видів економічної діяльності);

повне найменування юридичної особи / ім'я, по батькові та прізвище фізичної особи - підприємця;

ідентифікаційний код (для юридичної особи) / реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичної особи - підприємця);

місцезнаходження юридичної особи / місце проживання фізичної особи - підприємця та їх контактні дані (адреса електронної поштової скриньки, номери телефону, факсу - за наявності);

інформація щодо надання згоди заявником на обробку, використання та зберігання його персональних даних;

ім'я, по батькові та прізвище керівника юридичної особи;

дата складання заяви;

перелік документів, що додаються до заяви;

спосіб одержання дозволу особисто / поштою / за допомогою засобів телекомунікацій (електронною поштою або через Єдиний державний портал адміністративних послуг).

Законом можуть бути встановлені інші вимоги до заяви.

3. До заяви додаються документи, необхідні для видачі документа дозвільного характеру, передбачені законом, яким регулюються відносини щодо одержання такого документа.
Забороняється вимагати від суб'єкта господарювання для одержання документа дозвільного характеру документи, не передбачені законом.

Заява та документи, що додаються до неї, можуть бути подані особисто суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою, надіслані поштою рекомендованим листом з описом вкладення або у випадках, передбачених законом, - в електронній формі за допомогою засобів телекомунікацій.

4. У разі коли заява та документи, що додаються до неї, подаються уповноваженою суб'єктом господарювання особою, пред'являються документи, що посвідчують особу, яку уповноважив суб'єкт господарювання, та засвідчують її повноваження.

Заява та документи, що додаються до неї, приймаються за описом, копія якого в паперовій або електронній формі передається (надсилається) державним адміністратором заявнику або уповноваженій ним особі не пізніше наступного робочого дня з дня надходження заяви та документів, що додаються до неї, з відміткою про дату та номер їх реєстрації.

5. Державний адміністратор реєструє заяву і документи, що додаються до неї, у журналі, який ведеться за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері економічного розвитку.

6. Суб'єкт господарювання або уповноважена ним особа несе відповідальність за недостовірність відомостей, зазначених у заяві та документах, що додаються до неї.

7. Державний адміністратор після надходження заяви та документів, що додаються до неї, формує дозвільну справу, в якій зберігаються копія заяви про отримання відповідного документа дозвільного характеру, опис документів, що додаються до неї (у тому числі копія документа, що підтверджує внесення плати за видачу документа дозвільного характеру, якщо така плата передбачена законом), а також копії документів дозвільного характеру або повідомлень дозвільних органів, зазначених в абзаці одинадцятому частини першої статті 1 цього Закону, про відмову у видачі документів дозвільного характеру та рішень таких дозвільних органів з відповідних питань.

У разі коли заява та документи, що додаються до неї, подані або надіслані державному адміністратору у паперовій формі, а дозвільний орган, який уповноважений здійснювати видачу відповідного документа дозвільного характеру, бере участь у роботі дозвільного центру та взаємодіє з державним адміністратором в електронній формі, державний адміністратор здійснює сканування заяви і документів, що додаються до неї, та протягом одного робочого дня передає (надсилає поштою) оригінали документів суб'єкту господарювання.

8. Заява, документи, що додаються до неї, та копія опису в день реєстрації заяви або протягом наступного робочого дня передаються (надсилаються) державним адміністратором у паперовій формі до дозвільного органу, зазначеного в абзаці одинадцятому частини першої статті 1 цього Закону, через його представника або в електронній формі за допомогою засобів телекомунікацій, якщо відповідний дозвільний орган бере участь у роботі дозвільного центру та взаємодіє з державним адміністратором в електронній формі за допомогою засобів телекомунікації.

9. Дозвільний орган, зазначений в абзаці одинадцятому частини першої статті 1 цього Закону, протягом не більш як десяти робочих днів з дня одержання від державного адміністратора заяви, документів, що додаються до неї, та копії опису, якщо інше не передбачено законом, оформляє відповідний документ дозвільного характеру або письмове повідомлення суб'єкта господарювання про відмову у видачі документа дозвільного характеру та передає протягом одного робочого дня державному адміністратору відповідні документи (письмове повідомлення) через представника такого дозвільного органу, надсилає поштою та/або в електронній формі за допомогою засобів телекомунікацій.

У письмовому повідомленні про відмову у видачі документа дозвільного характеру зазначаються передбачені законом підстави для такої відмови.

10. Державний адміністратор не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від дозвільного органу, зазначеного в абзаці одинадцятому частини першої статті 1 цього Закону, відповідного документа дозвільного характеру (письмового повідомлення про відмову у видачі документа дозвільного характеру) повідомляє суб'єкту господарювання про час та місце видачі документа дозвільного характеру або письмової відмови у видачі документа дозвільного характеру. У разі коли законом передбачено внесення плати за видачу документа дозвільного характеру, державний адміністратор зобов'язаний повідомити про це суб'єкту господарювання.

Факт отримання документа дозвільного характеру засвідчується особистим підписом керівника юридичної особи, фізичної особи - підприємця або уповноваженої ними особи у разі пред'явлення документа, що засвідчує його особу, та документа про внесення плати за видачу документа дозвільного характеру, якщо така плата передбачена законом.

У випадках, передбачених законом, документ дозвільного характеру може бути надісланий суб'єкту господарювання поштою (рекомендованим листом з повідомленням про вручення) або в електронній формі за допомогою засобів телекомунікацій. При цьому строк пересилання поштових відправлень не зараховується до строку видачі документа дозвільного характеру.

Державний адміністратор не пізніше наступного робочого дня з дня отримання документа, що засвідчує внесення плати за видачу документа дозвільного характеру, передає такий документ дозвільному органу, зазначеному в абзаці одинадцятому частини першої статті 1 цього Закону, через його представника або в електронній формі за допомогою засобів телекомунікацій. Один примірник (копія) цього документа залишається у державного адміністратора.

11. Письмове повідомлення дозвільного органу, зазначеного в абзаці одинадцятому частини першої статті 1 цього Закону, про відмову у видачі документа дозвільного характеру видається державним адміністратором суб'єкту господарювання або уповноваженій ним особі під розписку.

У разі нез'явлення суб'єкта господарювання або уповноваженої ним особи для одержання письмового повідомлення про відмову у видачі документа дозвільного характеру протягом двох робочих днів з дня закінчення встановленого законом строку розгляду заяви про видачу документа дозвільного характеру та документів, що додаються до неї, державний адміністратор надсилає письмове повідомлення дозвільного органу про відмову у видачі документа дозвільного характеру суб'єкту господарювання поштовим відправленням з описом вкладення.

У випадках, передбачених законом, державний адміністратор надсилає суб'єкту господарювання письмове повідомлення дозвільного органу, зазначеного в абзаці одинадцятому частини першої статті 1 цього Закону, про відмову у видачі документа дозвільного характеру в електронній формі за допомогою засобів телекомунікацій.

12. Державний адміністратор протягом одного робочого дня з дати отримання від дозвільного органу дубліката документа дозвільного характеру повідомляє суб'єкту господарювання про час та місце його видачі.

13. Державний адміністратор протягом одного робочого дня з дати повідомлення дозвільним органом, зазначеним в абзаці одинадцятому частини першої статті 1 цього Закону, про зупинення або поновлення розгляду документів, поданих для отримання документів дозвільного характеру, повідомляє про це суб'єкту господарювання".

6. У частині другій статті 91:

абзац перший викласти в такій редакції:

"2. Планові перевірки проводяться згідно з річним планом, який розробляється та затверджується уповноваженим органом";

в абзаці десятому слово "місцевими" виключити.

II. Прикінцеві положення

3. Установити, що заборона дозвільним органам - центральним органам виконавчої влади, державним колегіальним органам здійснювати прийом заяв суб'єктів господарювання про видачу (переоформлення, видачу дублікатів, анулювання) документів дозвільного характеру та декларацій, а також видавати такі документи, передбачена абзацом двадцять третім підпункту 2 пункту 2 розділу I цього Закону, застосовується для таких органів з 1 січня 2016 року.
	I. Внести до Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" (Відомості Верховної Ради України, 2005 р., № 48, ст. 483 із наступними змінами) такі зміни:

Виключити.

2. У статті 4:
…
2) частину четверту доповнити абзацами такого змісту:

"Реєстрацію декларацій здійснює дозвільний орган на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня отримання декларації.

Відмова у реєстрації декларації не допускається".

3) доповнити частиною такого змісту:

"14. Прийняття від суб'єкта господарювання або уповноваженої ним особи заяви про одержання (переоформлення, одержання дубліката, анулювання) документа дозвільного характеру здійснюється адміністратором виключно в центрі надання адміністративних послуг.

Заява про одержання (переоформлення, одержання дубліката, анулювання) документа дозвільного характеру, що оформляється дозвільними органами, або декларація подається суб'єктом господарювання в паперовій формі - особисто, через уповноважену ним особу, надсилається поштою або у випадках, передбачених законом, - в електронній формі за допомогою засобів телекомунікацій (електронною поштою або через Єдиний державний портал адміністративних послуг).

У заяві зазначаються:

найменування дозвільного органу, уповноваженого здійснювати видачу документа дозвільного характеру;

назва документа дозвільного характеру;

об'єкт, на який видається документ дозвільного характеру, та його місцезнаходження (адреса);

вид господарської діяльності (згідно з класифікатором видів економічної діяльності);

повне найменування юридичної особи / ім'я, по батькові та прізвище фізичної особи - підприємця;

ідентифікаційний код (для юридичної особи) / реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичної особи - підприємця);

місцезнаходження юридичної особи / місце проживання фізичної особи - підприємця та їх контактні дані (адреса електронної поштової скриньки, номери телефону, факсу - за наявності);

ім'я, по батькові та прізвище керівника юридичної особи;
дата складання заяви;

перелік документів, що додаються до заяви;

спосіб одержання дозволу особисто / поштою / за допомогою засобів телекомунікацій (електронною поштою або через Єдиний державний портал адміністративних послуг).

Законом можуть бути встановлені інші вимоги до заяви.

Виключити.

Виключити.

Виключити.

Виключити.

Директор департаменту 
державної регуляторної політики 
та розвитку підприємництва			                                                                                                     Ігор ШЕВЕРДІН

____   _____________________ 20___ р.