ПОЯСНЮВАЛЬНА ЗАПИСКА
до проекту Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо посилення захисту вимог працівників щодо виплати заборгованості із заробітної плати у випадку неплатоспроможності роботодавця»

1. Мета
Проект акта розроблено Міністерством економіки України з метою посилення захисту вимог працівників щодо виплати заборгованості із заробітної плати у випадку неплатоспроможності роботодавця.
2. Обґрунтування необхідності прийняття акта
Проект акта розроблено Мінекономіки на виконання пункту 146 Плану пріоритетних дій Уряду на 2021 рік, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 24.03.2021 № 276-р.
Відповідно до статистичних даних Держстату станом на 01.01.2021 року сума невиплаченої заробітної плати становила 3,14 млрд грн, з неї 1,13 млрд грн або 36,1 % борг працівникам підприємств, щодо яких реалізуються процедури відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.
Працівники збанкрутілих і ліквідованих підприємств є найбільш незахищеними, незважаючи на те, що законодавством передбачено захист прав працівників підприємств-банкрутів. Ратифікувавши частину ІІ Конвенції МОП № 173 «Про захист вимог працівників у випадку неплатоспроможності роботодавця», держава гарантувала працівникам захист за допомогою привілею.
Проте, практичний досвід використання цього інструменту в Україні засвідчив його недосконалість у разі недостатності ліквідаційного майна банкрута, більша частина зазначених боргів визнається погашеною без фактичної їх виплати працівникам, відповідно до частини 7 статті 64 Кодексу України з процедур банкрутства.
3. Основні положення проекту акта
Законопроектом передбачається запровадити посилення захисту прав працівників у разі порушення строків виплати заробітної плати, зокрема шляхом виплати працівнику компенсації у розмірі середньомісячної заробітної плати за три місяці, що передують місяцю в якому порушено справу про банкрутство роботодавця чи припиненню трудового договору у разі звільнення працівника до порушення зазначеної справи.
Проектом передбачається виплата працівнику компенсації у разі неплатоспроможності роботодавця лише для нових боргів, заявлених в господарському процесі та після подання заяви до центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю (Держпраці). 
Також проектом передбачається, що максимальна сума компенсації не може перевищувати розміру трьох середніх заробітних плат працівника за 12 місяців, що передують місяцю в якому порушено справу про банкрутство чи припинено трудовий договір у разі звільнення працівника до порушення зазначеної справи. При цьому максимальний розмір компенсації також не може перевищувати дванадцяти мінімальних заробітних плат станом на 01 січня відповідного року  Держпраці надаватиметься право висунення регресних вимог до боржників щодо відшкодування коштів, спрямованих на компенсацію заробітної плати, інших виплат у випадку неплатоспроможності боржника та задоволення їх в першочерговому порядку, що в майбутньому дозволить частково повернути затрачені кошти.
Законопроектом також передбачається внесення змін та доповнень до Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України «Про оплату праці»,  Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» щодо забезпечення виплати компенсації втраченої заробітної плати у випадку неплатоспроможності роботодавця у розмірі трьох середньомісячних заробітних плат працівника. 
Прийняття законопроекту сприятиме забезпеченню конституційних гарантій права працівників на отримання належних їм коштів з оплати праці та відповідатиме частині ІІІ Конвенції Міжнародної організації праці № 173 «Про захист вимог працівників у випадку неплатоспроможності роботодавця».
4. Правові аспекти
Основними нормативними актами, що регулюють дану сферу є:
Конституція України;
Кодекс законів про працю України;
Кодекс України з процедур банкрутства;
Кримінальний кодекс України;
Кодекс України про адміністративні правопорушення;
Закон України «Про оплату праці»;
Закон України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати».
5. Фінансово-економічне обґрунтування
Реалізація законопроекту потребуватиме додаткових видатків з Державного бюджету України.
Нормами проекту закону передбачається, зокрема, виділення на перших етапах формування системи забезпечення гарантій сум для формування відповідної гарантійної установи. Джерелом формування такого фонду пропонується визначити частину єдиного соціального внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування (ЄСВ). Цей розмір визначатиметься Урядом в рамках рішення щодо розподілу ЄСВ за напрямками. 
Механізм гарантування пропонується застосовувати лише до «нових» боргів, які виникнуть після набуття законом чинності. За даними Мін’юсту загальний обсяг невиконаних роботодавцями, щодо яких було розпочато процедуру банкрутства, зобов’язань з виплати заробітної плати у 2019 та 2020 роках склав 21,4 млн грн та 49,6 млн грн відповідно.
З урахуванням цих тенденцій обсяг щорічної потреби на підтримку системи гарантування виплати заборгованості банкрутами може складати орієнтовно до 50 млн гривень. З урахуванням права регресного стягнення з банкрута для відшкодування виплачених працівникам сум боргів, зазначені суми потреб у додаткових коштах будуть щорічно зменшуватись на величину стягнутих з банкрутів на користь Держпраці регресних виплат.
Слід зауважити, що іншим додатковим джерелом надходжень для виконання зобов’язань по погашенню боргів пропонується визначити штрафні санкції по статті 265 Кодексу законів про працю. У 2019 та 2020 роках фактичні надходження за цими статтями склали 57,6 млн грн та 34,1 млн грн відповідно. Суми штрафів у наступних періодах пропонується спрямовувати на погашення боргів по зарплаті, тим самим зменшуючи обсяг ЄСВ, необхідний для фінансування погашення боргів. З часом необхідність у відрахуванні ЄСВ може взагалі зникнути. 
З огляду на зазначене реалізація законопроекту потребуватиме перерозподілу сум соціального страхування та штрафів, сплачених відповідно до частини четвертої статті 265 Кодексу законів про працю України, з метою забезпечення виплати за заявами працівників підприємств щодо яких реалізуються процедури відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом у максимальному розмірі 12 мінімальних заробітних плат станом на 1 січня (72 000 грн у 2021 році).
Покладення функції адміністрування компенсації працівникам заробітної плати у випадку неплатоспроможності роботодавця потребуватиме збільшення чисельності працівників Держпраці та її територіальних управлінь орієнтовно на 250 осіб та, відповідно, потребуватиме додаткових видатків з Державного бюджету України (фінансово-економічні розрахунки додаються).
6. Позиція заінтересованих сторін
Проект акта не стосується питань функціонування місцевого самоврядування, прав та інтересів територіальних громад, місцевого та регіонального розвитку.
Проект акта стосується соціально-трудової сфери і потребує позиції всеукраїнських профспілок, їх об’єднань та об’єднань організацій  роботодавців.
Проект акта не стосується прав осіб з інвалідністю та не потребує проведення консультацій із всеукраїнськими громадськими організаціями осіб з інвалідністю, їхніми спілками, Уповноваженим Президента України з прав людей з інвалідністю, Урядовим уповноваженим з прав осіб з інвалідністю.
Проект акта не стосується сфери функціонування і застосування української мови як державної та не потребує проведення консультацій із Уповноваженим із захисту державної мови.
Проект акта не стосується сфери наукової та науково-технічної діяльності та не потребує проведення консультацій з Науковим комітетом Національної ради України з питань розвитку науки і технологій.
7. Оцінка відповідності
У проекті акта відсутні положення, що стосуються зобов’язань України у сфері європейської інтеграції.
У проекті акта відсутні положення, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
У проекті акта відсутні положення, які порушують принцип забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків. Громадська гендерно-правова експертиза не проводилась.
У проекті акта відсутні правила та процедури, що можуть містити ризики вчинення корупційних правопорушень. Громадська антикорупційна експертиза не проводилась.
У проекті акта відсутні положення, які містять ознаки дискримінації. Громадська антидискримінаційна експертиза не проводилась.
Проект акта потребує направлення до Національного агентства з питань запобігання корупції для визначення необхідності проведення антикорупційної експертизи.
8. Прогноз результатів
Реалізація акта матиме вплив на ключові інтереси сторін соціального діалогу.
Заінтересована сторона	Вплив реалізації акта на заінтересовану сторону	Пояснення очікуваного впливу	
1. Роботодавці	Зниження рівня недобросовісної конкуренції шляхом порушення строків виплати заробітної плати.	Досягається шляхом збільшення кількості роботодавців, що вчасно виплачують заробітну плату працівників. 	
2. Профспілки 	Зменшення чисельності працівників, яким невчасно виплачується заробітна плата	Досягається шляхом збільшення чисельності працівників, які захистили своє право на своєчасне отримання заробітної плати.	
3. Держава	Підвищення ефективності реалізації конституційного права громадян на своєчасне одержання винагороди за працю. Покращення соціальної стабільності у суспільстві	Досягається шляхом зменшення кількості порушень трудового законодавства в частині своєчасної та в повному обсязі виплати заробітної плати.	

Перший віце-прем’єр-міністр України – 
Міністр економіки України					      Олексій ЛЮБЧЕНКО

   ___________________ 2021 р.