Аналіз регуляторного впливу
проєкту наказу Міністерства економіки України «Про затвердження Гігієнічних вимог до дрібнотоварного виробництва та обігу молока» (далі – проєкт наказу)

І. Визначення проблеми, яку передбачається розв’язати шляхом державного регулювання
Проєкт наказу розроблено з метою запровадження належної виробничої практики первинного виробництва та обігу молока, в тому числі на пунктах заготівлі молока (далі – пункт).
Проблема № 1 – створення юридичної колізії для дрібнотоварних виробників, спотворення добросовісного конкурентного середовища на ринку молока.
Державне регулювання виробництва та обігу молока, що виробляється в особистих селянських господарствах визначено нормами та вимогами встановленими у 2002 році – Ветеринарними та санітарними вимогами до особистих селянських господарств-виробників сирого товарного молока, затвердженими наказом Міністерства аграрної політики України 
від 21.03.2002 № 17, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.04.2002 за № 336/6624 та Ветеринарними та санітарними вимогами до пунктів закупівлі молока від тварин, які утримуються в особистих селянських господарствах, затвердженими наказом від 21.03.2002 № 18, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.04.2002 за № 337/6625.
У рамках забезпечення поступової адаптації українського законодавства до вимог Європейського Союзу було прийнято:
Закон України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» (далі – Закон), яким регламентовано порядок забезпечення безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, в тому числі молока;
Закон України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, ветеринарну медицину та благополуччя тварин», яким визначено засади державного контролю, що здійснюється з метою перевірки дотримання операторами ринку Закону;
наказ Мінагрополітики від 12.03.2019 № 118 «Про затвердження Вимог до безпечності та якості молока і молочних продуктів» (далі – наказ 118), зареєстрований в Міністерстві юстиції України 07.06.2019 за № 593/33564, яким установлено вимоги до безпечності та якості молока і молочних продуктів.
Дрібнотоварні виробники зобов’язані одночасно дотримуватися застарілих норм (щодо тваринницьких приміщень та санітарного благоустрою території, вимог до якості молока, що надходить до пункту, наявності санітарних паспортів для транспортних засобів, вимог наказів, що втратили чинність тощо) та вимог рамкового законодавства, окремі норми яких суперечливі між собою через втрату актуальності, надмірної деталізації.
Проєктом наказу запропоновано затвердити гармонізовані та актуальні вимог до виробництва та обігу молока, в тому числі на пунктах заготівлі молока, водночас скасувати застарілі нормативно-правові акти 2002 року.
Виробничий потенціал молочної галузі складається з двох груп суб’єктів: господарства населення (дрібнотоварні виробники) – 70% у загальному обсязі виробництва валової молочної продукції та сільськогосподарські підприємства – 30 %.
Станом на 01 січня 2021 року в Україні налічується близько 3 954,8 тис особистих селянських господарств, з них 2 463,8 тис. (62,3 %) – утримують сільськогосподарських тварин (корів – 1 095,5 тис. (27,7 %), овець – 31,6 тис. (0,8 %), кіз – 2 175,4 тис. (5,5 %)). 
За даними Державної служби статистики України з 2018 по 2021 роки кількість особистих селянських господарств, що утримують сільськогосподарських тварин, зменшилась на 4,5 % (з них, що утримують корів зменшилось на 4,3 %, овець – на 0,2 %, кіз – на 0,9 %).
Як наслідок, зменшилась загальна маса надходження молока на переробні підприємства – на 16 %, купленого від господарств населення – на 33 %. 
Варто зазначити, що якщо дрібнотоварними виробниками виробляється 70 % молока (у загальному обсязі виробництва валової молочної продукції), то на переробні потужності ними реалізується близько 23%молока. Тобто, 47 % молока (виробленого дрібнотоварними виробниками) залишається поза контролем держави і створює «сіру зону», що в свою чергу спотворює добросовісну конкуренцію на ринку молока. Можна припустити, що молоко «сірої зони» споживається дрібнотоварними виробниками, реалізовується на агропродовольчих та стихійних ринках або неофіційно постачається через посередників на переробні потужності.
Внаслідок такої тенденції – масово припиняють діяльність пункти (постачання молока, вироблено дрібнотоварними виробниками, на переробні потужності здійснюються виключно через пункти).
Впродовж 2018 – 2020 років кількість відповідно обладнаних пунктів, що займались прийманням молока від населення, зменшилась на 44 % 
(з 2 353 до 1 312 пунктів). При цьому в окремих регіонах таке зменшення катастрофічне: у Вінницькій області кількість пунктів зменшилась на 312, у Рівненській – на 235, у Чернівецькій – на 109.
Слід звернути увагу на якість молока, що надходить на переробні потужності. В системі оцінки якості молока існує класифікація за ґатунками (екстра, вищий, перший) залежно від фізико-хімічних та мікробіологічних показників відповідно до ДСТУ 3662:2018 «Молоко-сировина коров’яче. Технічні умови».
Відповідно до вимог наказу 118 переробні потужності мають відмовитися від приймання та закупівлі молока першого ґатунку з 01.01.2023.
У 2020 році переробними підприємствами куплено 3 055 тис. тонн молока: від населення – 708 тис. тонн молока (23 % від загального обсягу молока, купленого переробними потужностями), з них 585 тис. тонн – 
І ґатунку (83 %).
Враховуючи значний обсяг молока І ґатунку, що виробляється дрібнотоварними виробниками, можна передбачити ризик дефіциту молока, як сировини, та, як наслідок, підвищення ціни на молочні продукти.
Враховуючи вищевикладене, можна стверджувати, що наразі виробництво та обіг молока, що виробляється дрібнотоварними виробниками, врегульовано неефективно. 
Проблема №2 – втрата іміджевого рейтингу України, як надійного експортера молочних продуктів, зменшення обсягів експорту.
За підсумками 2020 року Україна загалом експортувала аграрної сировини і продовольства (групи 1-24 УКТЗЕД) на суму 22,2 млрд дол. США.
Зафіксовано падіння експорту молочних продуктів на 23%, вартість реалізованих за кордон молочний продуктів становила 172 млн. дол. США.
Можна припустити, що негативній тенденції на міжнародному ринку молока передували певні тенденції: зменшення обсягу виробництва молока, в тому числі належної якості, через зменшення поголів’я корів молочного напряму виробництва, зміна структури виробництва молочних продуктів шляхом модернізації переробних потужностей, які в свою чергу мають пристосуватися до нових викликів міжнародних ринкових умов.
Наказом 118 встановлено поетапне впровадження критеріїв до молока, які обумовлюють його придатність для введення в обіг та визначено, що з 01.01.2024 допускається в обіг молоко, яке відповідає за критеріями ґатунку екстра.
У 2020 році переробними потужностями куплено молока ґатунків екстра та вищого 53,5 % (в структурі питомої ваги надходження молока на переробку), однак це не задовольняє виробничу потребу переробних підприємств. Недостатня кількість молока належної якості суттєво ускладнює виробництво безпечних та якісних молочних продуктів, знижує її конкурентоспроможність на міжнародному ринку, тим самим створює бар’єри на міжнародному ринку та стримує розвиток експортного потенціалу молочної галузі.
Негативна тенденція, що склалась на ринку молока, потребує негайного державного врегулювання для основної групи суб’єктів, що складає виробничий потенціал молочної галузі.
Проблема № 3 – порушення Україною зобов’язань у сфері європейської інтеграції , що призведе до визнання (європейськими партнерами) української системи державного контролю нееквівалентною (неефективною), а українських молочних продуктів – неконкурентоспроможними.
Україна взяла на себе ряд зобов’язань щодо приведення у відповідність національного законодавства до вимог Європейського Союзу, зокрема Регламенту Європейського Парламенту та Ради (ЄС) від 29.04.2004 № 853/2004 «Про встановлення спеціальних гігієнічних правил для харчових продуктів тваринного походження».
Втрата актуальності та надмірна деталізація чинного нормативно-правового регулювання сфери виробництва та обігу молока, що виробляється дрібнотоварними виробниками, призводить до:
створення юридичної колізії для дрібнотоварних виробників;
спотворення добросовісного конкурентного середовища на ринку молока;
втрати іміджевого рейтингу України, як надійного експортера ;
невиконання Україною зобов’язань у сфері європейської інтеграції.
Зазначені проблеми не можуть бути розв’язані за допомогою ринкових механізмів та потребують вирішення шляхом державного регулювання.
Основні групи (підгрупи), на які проблема справляє вплив:
Групи (підгрупи)	Так	Ні	
Громадяни		+	
Держава	+		
Суб’єкти господарювання,	+		
У тому числі суб’єкти малого підприємництва	+		
ІІ. Цілі державного регулювання
Цілями зазначеного регулювання є:
запровадження належної виробничої практики первинного виробництва та обігу молока, в тому числі на пунктах ;
забезпечення добросовісного конкурентного середовища на ринку молока;
забезпечення підвищення конкурентоспроможності українських молочних продуктів на ринках країн-експортерів;
забезпечення виконання Україною зобов’язань в рамках Угоди про асоціацію.
ІІІ. Визначення та оцінка альтернативних способів досягнення цілей
1. Визначення альтернативних способів
Вид
альтернативи	Опис альтернативи	
Альтернатива 1	Збереження чинного регулювання зазначених питань «status quo».	
Альтернатива 2	Погодження та затвердження проєкту наказу.	
2. Оцінка вибраних альтернативних способів досягнення цілей
Оцінка впливу на сферу інтересів держави
 
Вид альтернативи	Вигоди	Витрати	
Альтернатива 1
	Відсутні
	1)	Репутаційні ризики на ринку країн-експортерів. Загроза закриття ринків збуту торгівельних партнерів внаслідок невиконання Україною зобов’язань в рамках Угоди про асоціацію і визнання української системи державного контролю неефективною (нееквівалентною). Втрата лише 15% від вартості експорту молочних продуктів призведе до втрати 257 945 тис.дол. США;
2)	спотворення конкурентного середовища на як на внутрішньому, так і на зовнішньому ринках. 47 % молока (виробленого дрібнотоварними господарствами) залишається поза контролем держави і створює «сіру зону».	
Альтернатива 2
	1)	Зниження ризиків, пов’язаних з закриттям ринків країн-експортерів, що дозволить запобігти витратам у обсягах, наведених у колонці «Витрати» Альтернативи 1 даного пункту;
2)	виконання Україною зобов’язань в рамках Угоди про асоціацію сприятиме зміцненню торгово-економічних відносин, зокрема з країнами ЄС. За даними експертів, збільшення обсягів експорту молочних продуктів 
на 15 % призведе до отримання 429 908 
тис. дол. США.	Відсутні.	
Оцінка впливу на сферу інтересів громадян суб’єктів господарювання
Регулювання, передбачені проєктом наказу, розповсюджуються на дрібнотоварних виробників, що виробляють молоко, та пункти.
Відповідно до інформації Державної служби статистики України:
станом на 01.01.2021 в Україні налічується близько 2 463,8 тис. особистих селянських господарств, що утримують сільськогосподарських тварин, з них утримують корів – 1 095,5 тис. особистих селянських господарств;
у І півріччі 2021 року кількість пунктів складає 1 253 одиниці.
Гіпотетично можна припустити, що селянські господарства є дрібнотоварними господарствами. Дрібнотоварні господарства та пункти можна віднести до категорії мікро та малих суб’єктів господарювання.

Показник	Великі	Середні	Малі	Мікро	Разом	
Кількість суб’єктів господарювання, що підпадають під дію регулювання (одиниць)	-	-	1 253	1 095 000	1 096 253	
Питома вага групи у загальній кількості 
(у відсотках)	-	-	0,1	99,9	100	

Відповідно до пункту 8 Методики проведення аналізу впливу регуляторного акта, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2004 № 308, оцінка виконання вимог регуляторного акта проводиться шляхом здійснення розрахунку витрат на виконання вимог регуляторного акта для органів виконавчої влади та розрахунку витрат на запровадження державного регулювання для суб’єктів малого підприємництва (проводиться у разі, коли питома вага суб’єктів малого підприємництва у загальній кількості суб’єктів господарювання, на яких впливає проблема, перевищує 10 відсотків). 
Вид альтернативи	Вигоди	Витрати	
Альтернатива 1	Відсутні.	1)	Економічні витрати. Зменшення прибутку дрібнотоварних виробників через зменшення обсягу надходження молока на переробні потужності. Втрата 14 % обсягу надходження молока від дрібнотоварних виробників на переробні потужності у 2020 році (відповідно до 2019 року) призвела до недоотримання дрібнотоварними виробниками у 2020 році 502 408 тис. грн;
2)	спотворення добросовісного конкурентного середовища на ринку молока через реалізацію молока дрібнотоварними виробниками за заниженою ринковою ціною та за відсутності документів, що підтверджують безпечність такого молока.	
Альтернатива 2	1)	Зниження ризиків, пов’язаних з прибутком дрібнотоварних виробників, що надають молоко на переробні потужності в обсягах,  наведених у колонці «Витрати» Альтернативи 1 даного пункту;
2)	врегулювання сфери виробництва та обігу молока від дрібнотоварних виробників, зменшить навантаження на бізнес. Збільшення обсягу виробництва молока господарствами населення (дрібнотоварними виробниками) призведе до збільшення кількості пунктів (постачання молока, виробленого дрібнотоварними виробниками на переробні потужності здійснюються виключно через пункти), що значно підвищить ефективність ланцюжка поставок від дрібнотоварного виробника до переробної потужності. 	1)	Відсутні.
Проєктом акта пропонується скасувати застарілі вимоги, що містять надмірну деталізацію процесу виробництва та обігу молока, натомість виконуватимуть вимоги законодавчих актів, зазначених у розділі І АРВ (які виконувались ними і раніше).	
IV. Вибір найбільш оптимального альтернативного способу досягнення цілей
Вибір оптимального альтернативного способу здійснено з урахуванням системи бальної оцінки ступеня досягнення визначених цілей.
Вартість балів визначається за чотирибальною системою оцінки ступеня досягнення визначених цілей, де:
4 – цілі прийняття регуляторного акта, які можуть бути досягнуті повною мірою (проблема більше не існуватиме);
3 – цілі прийняття регуляторного акта, які можуть бути досягнуті майже повною мірою (усі важливі аспекти проблеми не існуватимуть);
2 – цілі прийняття регуляторного акта, які можуть бути досягнуті частково (проблема значно зменшиться, деякі важливі та критичні аспекти проблеми залишаться нерозв’язаними);
1 – цілі прийняття регуляторного акта, які не можуть бути досягнуті (проблема продовжує існувати).
Рейтинг результативності (досягнення цілей під час вирішення проблеми)	Бал результативності (за чотири бальною системою оцінки)	Коментарі щодо присвоєння відповідного бала	
Альтернатива 1 
	1	Альтернатива зберігає всі наявні недоліки, що наведені у розділі І АРВ.	
Альтернатива 2
	4	Очікується, що альтернатива дозволить досягти цілей, що зазначені в розділі ІІ АРВ.	

Рейтинг результатив - ності	Вигоди (підсумок)	Витрати (підсумок)	Обґрунтування відповідного місця альтернативи у рейтингу	
Альтернатива 1
	Відсутні.	1)	Репутаційні ризики на ринку країн-експортерів. Втрата лише 15% від вартості експорту молочних продуктів призведе до втрати 257 945 тис.дол. США;
2)	спотворення конкурентного середовища на як на внутрішньому, так і на зовнішньому ринках. 47 % молока (виробленого дрібнотоварними виробниками) залишається поза контролем держави і створює «сіру зону»;
3)	економічні витрати. Втрата 14 % обсягу надходження молока від дрібнотоварних виробників на переробні потужності
у 2020 році (відповідно до 2019 року) призвела 
до недоотримання дрібнотоварними виробниками у 
2020 році 
502 408 тис. грн.	Дана альтернатива є неефективною, оскільки є витратною та не дозволяє вирішити поточні проблеми.	
Альтернатива 2
	1)	Зниження ризиків, пов’язаних з закриттям ринків країн-експортерів, що дозволить запобігти витратам у обсягах, наведених у колонці «Витрати» Альтернативи 1 даного пункту;
2)	виконання Україною зобов’язань в рамках Угоди про асоціацію сприятиме збільшенню обсягів експорту молочних продуктів на 15 % призведе до отримання 429 908 тис. дол. США;
3)	зниження ризиків, пов’язаних з прибутком дрібнотоварних виробників, що надають молоко на переробні потужності у обсягах, наведених у колонці «Витрати» Альтернативи 1 даного пункту;
4)	врегулювання сфери виробництва та обігу молока від дрібнотоварних виробників, зменшить навантаження на бізнес. Збільшення обсягу виробництва молока господарствами населення (дрібнотоварними виробниками) призведе до збільшення кількості пунктів, що значно підвищить ефективність ланцюжка поставок від дрібнотоварного виробника до переробної потужності. 	Відсутні.	Альтернатива є прийнятною з огляду на ризики та витрати пов’язані із виконанням вимог запропонова-ного регулювання.	

Рейтинг	Аргументи щодо переваги обраної альтернативи/причини відмови від альтернативи	Оцінка ризику зовнішніх чинників на дію запропонованого регуляторного акта	
Альтернатива 1	Дана альтернатива не здатна вирішити проблеми, що наведені у розділі І АРВ.	Х	
Альтернатива 2	Дана альтернатива є найбільш доцільною з огляду на поточний стан проблеми та потенційного співвідношення витрат, пов’язаних із запровадженням альтернативи, та переваг від її запровадження.	Х	

Враховуючи вищенаведені позитивні та негативні сторони альтернативних способів досягнення встановлених цілей, доцільно прийняти розроблений проєкт наказу.
V. Механізми та заходи, які забезпечать розв’язання визначеної проблеми
З метою досягнення цілей, визначених у розділі ІІ АРВ, пропонується погодити проєкт наказу.
Заходи, які необхідно здійснити органам влади для розв’язання проблеми:
погодити проєкт наказу з Міністерством охорони здоров’я України, Міністерством аграрної політики та продовольства України, Держпродспоживслужбою, Державною регуляторною службою України, подати відповідний наказ на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України;
довести до відома представників Держпродспоживслужби положення проєкту наказу та здійснити необхідні корективи в інструктивних матеріалах на місцях;
забезпечити інформування операторів ринку про встановлення вимог шляхом оприлюднення їх на офіційному веб-сайті Мінекономіки, а також шляхом роз’яснювальної роботи через територіальні органи Держпродспоживслужби.
Заходи, які необхідно здійснити суб’єктам господарювання:
провести ознайомлення відповідного персоналу з вимогами, встановленими проєктом наказу;
переглянути внутрішні операційні та управлінські процеси для забезпечення виконання вимог регулювання;
VI. Оцінка виконання вимог регуляторного акта залежно від ресурсів, якими розпоряджаються органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи, які повинні проваджувати або виконувати ці вимоги
Можливість виконання вимог регуляторного акта оцінюється як висока, оскільки ресурсів, які є у розпорядженні Держпродспоживслужби та суб’єктів господарювання, на яких поширюватимуться відповідні вимоги, достатньо для їх виконання. 
Витрати органів виконавчої влади на виконання вимог регуляторного акта пов’язані з ознайомленням представників Держпродспоживслужби з проєктом наказу та проведенням ними роз’яснювальної роботи, будуть здійснені в рамках посадових обов’язків відповідальних осіб. 
Розрахунок витрат на запровадження державного регулювання для суб’єктів малого підприємництва не здійснювався.
Державне регулювання за проєктом наказу не передбачає утворення нового державного органу або нового структурного підрозділу діючого органу.
VII. Обґрунтування запропонованого строку дії регуляторного акта
Враховуючи безперервність виробництва та обігу молока, термін дії розробленого проєкту є необмеженим і постійним, строк дії регуляторного акту не встановлюється.
Термін набрання чинності регуляторним актом – з дня його офіційного опублікування.
Зміна строку дії можлива в разі зміни міжнародно-правових актів, рекомендацій відповідних міжнародних організацій, нормативно-правових актів на виконання яких було розроблено цей проєкт наказу.
VIII. Визначення показників результативності дії регуляторного акта
Прогнозними значеннями показників результативності регуляторного акта є:
1)	розмір надходжень до державного та місцевих бюджетів і державних цільових фондів, пов’язаних із дією акта – прямих надходжень до державного бюджету не передбачається;
2)	кількість суб’єктів господарювання та/або фізичних осіб, на яких поширюється дія акта – 1 096 253, у тому числі малого підприємництва – 1 253, мікро підприємництва – 1 095 000;
3)	рівень поінформованості суб’єктів господарювання та/або фізичних осіб з основних положень проєкту наказу – високий, оскільки повідомлення про оприлюднення, проєкт наказу та аналіз регуляторного впливу акта розміщено на офіційному веб-сайті Мінекономіки (www.me.gov.ua) у розділі «Документи»;
4)	час, що необхідно буде витратити суб’єктам господарювання та/або фізичним особам, для виконання вимог акта – одноразово орієнтовно 3 годин для відповідного персоналу на ознайомлення. Час витрачений в даному випадку має обліковуватись в межах норм часу, що витрачається на виконання безпосередніх фахових обов’язків.
Показниками результативності регуляторного акта є:
1)	маса молока коров’ячого, що надходить від населення (дрібнотоварних виробників) на переробні підприємства;
2)	маса молока коров’ячого вищого ґатунку, що надходить від населення (дрібнотоварних господарств) на переробні підприємства;
3)	маса молока коров’ячого неґатункового, що надходить від населення (дрібнотоварних господарств) на переробні підприємства.
IX. Визначення заходів, за допомогою яких здійснюватиметься відстеження результативності дії регуляторного акта
Відстеження результативності регуляторного акта буде здійснюватися шляхом аналізу даних відповідно до встановлених показників результативності Мінекономіки.
Базове відстеження здійснюватиметься після набрання чинності регуляторного акту, але не пізніше дня з якого почнеться повторне відстеження, шляхом моніторингу статистичних даних Державної служби статистики України.
Повторне відстеження здійснюватиметься не пізніше ніж через рік з дня набрання чинності регуляторним актом шляхом порівняння статистичних даних Мінекономікою.
Періодичне відстеження здійснюватиметься раз на три роки, починаючи з дня виконання заходів з повторного відстеження, шляхом порівняння показників із аналогічними показниками, що встановлені під час повторного відстеження.
Метод проведення відстеження результативності – статистичний.
Вид даних, за допомогою яких здійснюватиметься відстеження результативності – статистичні.
Для відстеження результативності будуть використовуватися дані, отримані за результатами моніторингу, що здійснюватиметься Державною службою статистики України.

Перший віце-прем’єр-міністр
України – Міністр економіки України

               Олексій ЛЮБЧЕНКО	
«___» ____________ 2021 р.